Što si učinila?
Gotovo.
Nije bilo strašno, zar ne?
Vidiš?
Nemaš se čega bojati.
Zar ne, Nancy?
Zašto ne sjedneš?
Ne!
Nancy, ostani sa mnom. Dobro?
Što god radite, požurite se!
Steve kaže da se morate požuriti!
-Ma nemoj! -Pokušavamo. Ništa ne nalazimo.
-Što je sve ovo? -Što uopće tražimo?
Madonna, Blondie, Bowie, Beatlesi? Glazba! Trebamo glazbu!
Ovo je glazba!
Pas ti…
Bože!
Nancy.
Što radiš?
Nije vrijeme da odeš.
Sad kad si vidjela gdje sam bio…
Hajde!
…silno bih ti volio pokazati
kamo idem.
Sjedni, Nancy.
Želim
da kažeš Jedanaest.
Želim da joj kažeš
sve što vidiš.
Ne!
-Reci joj… -Ne!
…sve.
Ne!
U redu je.
U redu je. Ovdje sam.
Ovdje sam.
NETFLIXOVA SERIJA
OSMO POGLAVLJE TATA
Što se ondje događa?
Upalite opet struju!
Reci mu da su zatvorenici svladani
i da popravljate struju.
Reci mu!
A ona vrata? Kamo vode?
U blok dva…
Nikakvi blokovi!
Trebam siguran izlaz odavde.
Dobila si moju poruku?
Ma kakvi. Samo oduvijek želim posjetiti Sovjetski Savez.
S Murrayem.
Dobro se slažete?
On je moj partner iz snova.
Mislio sam da si mrtva.
Da sam te izgubio.
Ja jesam izgubila tebe.
Na osam mjeseci.
Održali smo pogreb.
Je li itko došao?
Šališ se?
Ti si junak Hawkinsa.
To je istina.
Da, uvijek sam i mislio da ću svima biti draži mrtav.
A Je?
Dobro je.
Nedostaje joj tata.
Svima nam nedostaje.
Nerado vas prekidam,
ali očito se mogu i penjati.
Spustite oružje.
Spustite oružje!
Ne pucajte!
Prestanite!
Koji je to vrag?
Nemoj mi reći da imaju još jednog takvog stvora.
Ne možeš ući!
Opasno je!
O, moj Bože.
Kog vraga rade?
Hej.
Našao sam nešto.
-Misliš da će nas ovo izvesti odavde? -Dajem izglede 100 : 1.
I jedan, dva, tri!
I jedan, dva, tri.
Opet.
Jedan, dva, tri.
Puls usporava. Sad 150. Tlak 160…
Kako se osjećaš?
Čuješ li nas?
Jedanaest! Čuješ li nas?
Ne, pusti je.
Bok, Jane…
Bokte, stari.
Vidi ovo.
Nisam znao da su se proširili u Nevadu.
Čuvaj se, Domino's.
Svi će redom pasti.
-Koliko je Nina udaljena od Vegasa? -Od Vegasa?
Ako su Suziene koordinate točne, otprilike još 145 km. Zašto?
Kad spasimo Je, trebali bismo stati na povratku.
Je nas može pretvoriti u bogataše. Ne bismo morali raditi.
Mogli bismo igrati D&D i Nintendo do kraja života.
Da. Totalno.
-Uspjet ćemo. Bit će ona dobro. -Da, znam da hoće.
Ali što ako nakon svega ovoga…
Što ako me ne bude trebala?
Naravno da će te trebati. Uvijek će te trebati, Mike.
Stalno si to govorim, ali…
Ne vjerujem u to.
Mislim…
Posebna je. Rodila se posebna.
Možda sam među prvima to shvatio.
Ali kad sam u šumi naletio na nju,
samo je trebala nekoga.
Nije to prst sudbine. To je samo obična sreća.
Jednog će dana shvatiti da sam tek štreber
kojemu je Superman pao u krilo.
Lois Lane bar je vrhunska novinarka za Daily Planet. Ali…
-Oprosti. -Ne.
Ne, ovo je glupo u usporedbi sa svime što se događa.
Samo… Ne znam, samo…
Bojiš se da ćeš je izgubiti.
Mogu li ti nešto pokazati?
Ovo je sjajno.
Ti si to naslikao?
Da. Mislim…
Mislim, Je me tražila.
Naručila je to, u biti. Rekla mi je što da nacrtam.
Uglavnom, želim reći ovo…
Vidiš kako nas predvodiš?
Ti vodiš cijelu družinu, nadahnjuješ nas. To ti radiš.
Vidiš li svoj grb ovdje? To je srce.
Znam da je kristalno jasno, ali to ovo društvo drži na okupu. Srce.
Jer, bez srca, svi bismo se raspali.
Čak i Je. Pogotovo Je.
Proteklih je mjeseci tako izgubljena bez tebe.
Jednostavno je drukčija od ostalih ljudi,
a kad si drukčiji,
katkad…
Osjećaš se kao pogreška.
Ali uz tebe se uopće ne osjeća kao pogreška.
Bolja je jer je drukčija. To joj daje hrabrost za borbu.
Ako je bila zlobna prema tebi ili se činilo da te tjera od sebe,
to je zato što se i ona boji da će tebe izgubiti.
A da te ikada mora izgubiti,
mislim da bi to radije brzo riješila. Kao kad strgneš flaster.
Da, Je te treba, Mike. I uvijek će te trebati.
Da?
Da.
Nakon napada pala si u komu.
Kao i Jedinica, preforsirala si se.
I to te zamalo uništilo.
Ali tu su vaše sličnosti završile.
Ono što si toga dana pokazala
nikada ni zamisliti nisam mogao.
Potencijal kakav sam samo sanjao.
Ali kad si se probudila,
nešto je bilo izgubljeno.
Tvoje uspomene,
kao i sve ono što si toga dana pronašla u sebi.
No tada sam znao, baš kao i danas,
da tvoje moći nisu izgubljene.
Samo su trebale iskru.
Ali toga dana
probudila si još nešto.
Prolaz u drugi svijet.
Uvijek sam mislio da je Henry ondje negdje,
da se skriva u tami.
Nisam znao sa sigurnošću. Bio je to samo predosjećaj.
Sve dosad.
Uzeo je tri žrtve do sada, a kad sam vidio oči,
znao sam da je to on.
Šalje nam poruku, daje nam do znanja da se vratio.
Tad sam došao k tebi.
Moji prijatelji.
Nismo riskirali kontakt,
ali, koliko znamo, svi su dobro.
No neću ti lagati, Jedanaest.
Prijatelji su ti u strašnoj opasnosti.
Sa svakom žrtvom koju uzme, Henry…
otkrhne djelić barijere koja postoji između naša dva svijeta.
„Otkrhne”?
Barijeru između naših svjetova zamisli
kao betonsku branu.
Henry stvara pukotine u toj brani.
Pukotine u branama stvaraju pritisak.
Bez kontrole,
pritisak će rasti.
I rasti.
Naposljetku će doći do točke pucanja.
Brana će prsnuti.
A kad se to dogodi,
Hawkins će pasti.
To je baš dobro prošlo.
Oprezno si joj to priopćio, kao što smo se dogovorili.
Nimalo zlokobno.
Pokazao mi je
nešto što se još nije dogodilo.
Grozne užase.
Vidjela sam
tamni oblak
kako se širi nad Hawkinsom.
Centar u plamenu.
Mrtve vojnike.
I to…
to golemo stvorenje
koje ima
razjapljena usta.
A to stvorenje nije bilo samo.
Bilo je toliko čudovišta!
Vojska.
I ulazili su u Hawkins.
U naše ulice.
Naše domove.
A onda…
Pokazao mi je moju mamu.
I Holly.
Mikea.
A oni…
Svi su bili…
Dobro, ali…
Samo te želi zastrašiti, Nance.
Zar ne? Mislim…
To nije stvarno.
Još nije.
Ali…
Bilo je tu još nešto.
Pokazao mi je vrata.
Četvora vrata.
Kako se šire Hawkinsom.
A ta vrata…
Izgledala su kao ona kod Eddiejeve prikolice,
ali stalno su rasla.
A to nije bio Naopaki Hawkins.
Bio je to naš Hawkins.
Naš dom.
Četiri otkucaja zvona.
Vecnin sat.
Uvijek zvoni četiri puta.
Točno četiri.
I ja sam ih čula.
Cijelo nam vrijeme govori svoj plan.
Četiri ubojstva.
Četvora vrata.
Smak svijeta.
Ako je tako…
-Nedostaje mu samo jedno ubojstvo. -O, Isuse Kriste.
Zovi ih opet.
-Onda? -Ništa.
Zvonilo je, pa zauzet signal.
Možda nisi dobro birala. Ponovi.
-Birala sam dobar broj. -Pa, ne znam.
Stari, zna telefonirati.
Samo kažem da je možda krivo birala.
Isto sranje.
-Kako je to moguće? -Joyce radi u telemarketingu.
Stalno je na telefonu. Mike šizi.
Da, ali da je linija zauzeta već tri dana?
Nije to zbog Joyce. Nema šanse. Nešto nije u redu.
Ima pravo.
To ne može biti samo slučajnost. Ne može.
Što god se događa u Lenori povezano je sa svime ovime.
Sigurna sam.
Ali Vecna im ne može nauditi.
Ako je mrtav, ne može.
Moramo se vratiti onamo. U Naopaki svijet.
-Ne. Što? -Ni govora.
-Promislimo. -Što se ima promisliti?
-Jedva smo se izvukli. -Jer nismo bili spremni.
Ali ovaj ćemo put biti. Nabavit ćemo oružje i zaštitu.
Proći ćemo kroz vrata, naći njegovu jazbinu i ubiti ga.
Ili će on ubiti nas.
Preživjela si samo zato što je on to htio.
-Ne boji nas se. -I to s razlogom.
Pogriješili smo u vezi s Vecnom. Henryjem. Jedinicom.
Kako ga sad zovemo?
-Jedan. -Vecna.
-Henry. -Da.
Znamo nešto novo o Vecni/Henryju/Jedinici. Broj je kao Jedanaest.
Ali zla muška verzija koja ubija djecu. I ima loš ten.
Ali želim reći da je jako moćan.
Može nas izokrenuti u trenu. To nije poštena borba.
Zašto se boriti pošteno?
Imaš pravo. On je kao Jedanaest. No to nam daje prednost.
Znamo njezine jake strane.
I slabosti.
Slabosti?
Kad Je putuje na daljinu, prelazi u to neko stanje transa.
-Kladim se da je isto s Vecnom. -Objasnilo bi ono na tavanu.
Točno. Kad napadne sljedeću žrtvu, kladim se da će biti opet na tom tavanu.
-Fizičko tijelo je nezaštićeno. -Je li? A vojska šišmiša?
Istina. Morat ćemo ih proći. Nekako im odvratiti pozornost.
-Kako ćemo to točno učiniti? -Nemam pojma.
Ali kad njih više ne bude, on nema šanse.
Kao da usnulog Drakulu ubijaš u njegovu lijesu.
Zvuči dobro u teoriji, ali Vecnina ubojstva nemaju obrazac.
Bar ga ja ne mogu odgonetnuti. Ne znamo kad će opet napasti.
-Ne znamo ni koga će napasti. -Znamo.
Još ga osjećam.
Još sam obilježena.
Prokleta.
Ugasim Kate Bush i opet ga navučem na sebe.
Max.
Ne možeš.
Ubit će te.
Već sam jednom preživjela.
Mogu to opet.
Samo ga moram zaokupiti dovoljno dugo da vi uđete na taj tavan.
A onda mu možete odrubiti glavu.
Probosti mu srce. Raznijeti ga nekim Dustinovim eksplozivom.
Zbilja me nije briga kako ćete seronju strpati u grob. Samo…
Što god to bilo…
što god učinili…
nemojte promašiti.
Pas mater!
Sajonara!
O, Bože!
Pas mater!
-Jesi dobro? U redu? -Da.
-I ti si dobro? -Dobro? Odlično sam!
Nema boljeg početka dana od bijega iz zatvora, zar ne?
Još se nismo izvukli.
Moj narod baš i ne voli bjegunce. Lovit će nas.
Pa, ne namjeravamo se zadržavati.
-Gdje je avion kojim ste stigli? -Taj avion? Srušio se.
-Srušio? -On je kriv.
Da te upozorim, Jime.
Taj je čovjek ljigaviji od jegulje umočene u ulje za bebe.
Ne bih mu vjerovao ni riječi.
Moj jezik.
Ne osjećam jezik.
Moramo otići odavde, u Sjedinjene Države.
Možeš li nam nabaviti drugi avion?
Sada?
Tražiš Jurijevu pomoć
nakon što si ga kilometrima vukao kroz posrani tunel?
Odavno sam ti mogao reći da idemo u krivom smjeru.
Neandertalče jedan…
Pazi što govoriš ili ću uzeti ovo,
protrljati time po poplatu cipele
i onda ti to nagurati u grlo.
Samo naprijed!
Ali onda iz moje zemlje nikad nećeš živ izaći.
Znači, možeš nas izvući.
Za čašu vode i vruću kupku…
i hrpu američkih dolara,
Jurij će vas odvesti na Mjesec.
Ako još nešto zatražiš, šupčino jedna prevarantska,
ukrasit ću kombi tvojim mozgom.
Zašto si tako ljut, druže?
Imali ste nekoliko teških dana, znam.
Ali sad ste slobodni.
Sve se posložilo. Sretan kraj za sve.
Ne?
Za tebe će to uvelike ovisiti o tome kako ćeš odgovoriti, druže.
Hoćeš li nas odvesti u Ameriku?
Da?
Ili ne?
Gledajte ovo. Ratna zona.
Bio sam jednom. Golemo je.
Imaju sve što ti treba za…
-Pa, za ubijanje, u biti. -Lažni Rambo ima dovoljno oružja?
Je li to ručna bomba? Kako je ovo legalno?
Srećom po nas, jest, pa…
Ovo je mjesto taman dovoljno daleko od Hawkinsa.
Klonimo se glavnih prometnica
i trebali bismo izbjeći murjake i bijesne seljačine.
Ako izbjegavamo bijesne seljačine,
možda ne bismo trebali u trgovinu Ratna zona.
Inače bih se složila, ali trebamo oružje.
-Mislim da je vrijedno rizika. -I ja.
Je li vrijedno vremena? Biciklirat ćemo cijeli dan.
-Kakvi bicikli! -Imaš auto za koji ne znamo?
Nije baš auto, Steve.
I nije baš moj, ali…
Poslužit će.
Hej, riđa, imaš li skijašku masku, maramu ili nešto slično?
Dobro da se nisam ugušio.
Idemo! Hajde.
Gdje si to naučio?
Dok su drugi tate djecu učili kako se peca ili lopta,
mene je moj stari učio prespajati žice.
Zakleo sam se samom sebi da neću završiti kao on,
ali sad me traže zbog ubojstva,
a ubrzo će i zbog krađe auta.
Zbilja sam se pokazao dostojan prezimena Munson.
Eddie, nisam baš oduševljena idejom da ti voziš.
Ja samo palim pilu. Harrington preuzima.
Zar ne, momče?
Koji vrag?!
Hej! Otvorite vrata!
Hej!
Zaključali su!
Sranje! Hajde.
Običan auto. Ljudi, uhvatite se za nešto!
O, moj Bože! Idemo!
-Vozi, Steve! Vozi! -Hajde!
-Vozi! -Sranje.
Bokte, izgledaju ljuti.
Ne izgubiš svaki dan u isti mah i kuću i auto.
Drž'te se!
Sranje!
Eno ih!
Zaustavite ih! Mamicu im njihovu!
Dobro.
Vidjela sam prijatelje. Rekli ste da su sigurni.
-Nisu sigurni. -Čekaj. Dobro.
Ostavite nas načas, molim.
Molim vas.
U redu. Prvo ono najvažnije.
Nećemo dopustiti da se njima išta dogodi.
Osobno ću se pobrinuti za to.
Jesi li vidjela gdje su?
Bili su kod Max.
Planiraju ga ubiti.
Ubiti Henryja.
Dobro.
Ima li Max prezime?
Max Mayfield.
Dobro. Ovako ćemo.
Imam ljude u Hawkinsu i poslat ću ih Maxu Mayfieldu.
-Spriječit će njega… -Nju.
Spriječit će nju i ostale
da izvedu kakvu god to glupu, iako dobronamjernu, misiju spremali.
Ne. Ne šaljite svoje ljude.
Pošaljite me.
Tvoji prijatelji nisu spremni za ovu borbu, Jedanaest.
A nisi ni ti.
Moraš shvatiti.
Kad Jedan ubija, nije da samo ubija.
On proždire.
Svojim žrtvama sve uzima.
Sve što jesu i sve što će ikada biti.
Sjećanja, sposobnosti.
A ne znamo gdje je bio tijekom tih izgubljenih godina.
Ali ako je ovako dugo preživio,
možemo samo pretpostaviti da je ojačao.
Podcijeniti ga, ishitreno djelovati,
bilo bi vrlo opasno.
Ne želim te uzrujati, Jedanaest.
To što si postigla ravno je čudu.
Došla si mi slomljena.
I opet si naučila hodati.
Ali ako želiš zaustaviti Jedinicu,
neće biti dovoljno hodati.
Neće biti dovoljno trčati.
Morat ćeš letjeti.
A ti nisi spremna.
Prijatelji me trebaju.
Zaustavila sam ga i opet ću.
Žao mi je. Ne možeš.
Nemoguće je.
Ništa nije nemoguće.
Mogu nazvati Stinsonovu. Ima veze u Nellisu. Dva sata odavde.
Požurimo li se, u Hawkinsu možemo biti prije mraka.
-To bi bila velika pogreška. -Čekanje bi bila još veća.
Što ako Jedan napadne prije nego što i pokušamo uzvratiti?
-Čemu onda sve ovo? -Taj rizik moramo prihvatiti.
Već smo je forsirali i što se zbilo?
Spremnik od pet tona podignula je u zrak, dovraga.
Ne razumiješ što on može.
Možda imaš pravo. A možda ga i precjenjuješ.
Kako god bilo, nije bitno jer ovo nije naša odluka.
Rekli smo da ovo neće biti zatvor.
Pokazat ćemo joj što je ovo, što joj nudimo,
a onda ona odlučuje želi li ostati ili otići. Je li tako, doktore?
Možda se ne slažeš,
ali evo je, stoji pred nama
i odlučuje.
Sigurna si da to želiš učiniti?
Dobro. Spakiraj stvari, pozdravi se.
Kako ide?
Uopće nije strašno.
S obzirom na to da je ovo…
kuća.
Da…
Blesavo je, ali zapravo…
Oduvijek sam sanjao da ću imati jako veliku obitelj.
Govorim o pravom čoporu Harringtona.
Petero, šestero djece.
-Šestero? -Da. Šest malih zlata.
Tri djevojčice, tri dječaka.
I svakog ljeta
svi mi Harringtoni
ukrcali bismo se u ovako nešto
i obilazili zemlju.
Stjenjak, Grand Canyon,
možda Yellowstone.
Završili bismo u nekom obalnom mjestu u Kaliforniji,
proveli tjedan dana parkirani na pijesku.
Učili surfati i slično.
To zvuči lijepo.
Da?
Da.
Pa, osim dijela sa šestero djece.
To zvuči kao prava noćna mora.
Da bar imam malo prakse.
Dobro. Pošteno.
To je pošteno.
Hej.
Razmišljao sam.
Dvije od tri Vecnine žrtve odlazile su gđi Kelley. Zar ne?
-Da. -Dobro.
Lako je moguće da je Vecna prokleo još jednog njezinog učenika.
Vratimo se u njezin ured, pročitamo sve kartone,
tražimo glavobolje, krvarenja iz nosa, more.
-Identificiramo sljedeću žrtvu. -Lucase.
-Nadziremo kuću… -Prekini.
Nemamo vremena za to, u redu?
A čak i da imamo,
čak i da tvoj plan upali,
ugrozili bismo potpunog neznanca,
koji nema pojma s čime se suočava.
Ja znam.
Moje uspomene okreće protiv mene.
Ali… samo moje najmračnije uspomene.
-Isto je bilo s Chrissy i Fredom, zar ne? -Da.
Kao da vidi samo tamu u nama.
Pa, samo ću trčati u suprotnom smjeru.
Prema svjetlu.
Možda me ondje neće moći naći.
Kako to točno misliš izvesti?
Nisam sigurna.
Ali to je moj um.
Nije njegov, zar ne?
Trebala bih imati kontrolu gdje sam.
Samo moram
njega odgurnuti.
Naći sretnu uspomenu i skriti se ondje.
Skriti se u svjetlu.
Imaš li već neku uspomenu na umu?
Da.
Bilo je to doba kad sam bila
najsretnija.
Jesam li ja bio ondje?
Bogme si umišljen.
Ali, da.
Možda si bio ondje.
Dobro, ali čim se počneš dizati,
palim Kate Bush.
-U redu? -Dobro.
-Dogovoreno. -Dogovoreno.
Hajde. Ovuda.
Ako nanjušim išta sumnjivo, krijumčaru,
neću oklijevati da te ubijem.
Zapravo, samo tražim povod. Razumiješ?
Jesi li ti papiga, murjače? Stalno ponavljaš isto.
Bio si zatočen u ćeliji s ovim dosadnim čovjekom
i nisi iskoristio priliku da ga ugušiš.
Predivno, zar ne?
Reci mi da je ovo još jedna loša šala.
Rekao si da imaš avion.
-Avion! -Ne.
Rekao sam da vas mogu odvesti kući.
A Katinka te može odvesti kući, ptičice.
Ime Katinka dobila je po mojoj prvoj ljubavi.
Katinka je imala vrlo lijepe, vrlo okrugle guzove.
Baš poput ovoga.
Ovo nas ne može odvesti u Ameriku.
Zašto ne?
Ako vjetrovi nisu prejaki
i tvoji nas drugovi vojnici ne skinu s neba,
možemo stići do obale.
Ondje, dok dolijevamo gorivo,
bućnemo se goli u ledenu vodu i speremo ovo blato.
A onda preletimo ostatak puta.
Sretan završetak.
Koja je najduža ruta koju je Katinka ikada preletjela?
Za mene je još djevica.
Ne prava Katinka. Bože, nipošto.
Ta Katinka, ne.
Ali ova Katinka, uglavnom je netaknuta.
No sigurno će biti na visini zadatka kad joj se pruži prilika.
Samo joj treba mali servis.
-Upozorio sam te, Jime. -Dobro.
Da ga upucam sad? Ili poslije?
A Owens?
Sigurno ovdje ima kontakte ili špijune koji bi nam mogli pomoći.
Možemo li to?
Možemo li nazvati SAD?
Dobar dan, gospođice.
Htio bih nazvati Sjedinjene Države. Jako bolesnog rođaka.
Točno. Da. Broj je…
Broj?
Broj je 775…
…305…
3450.
Što radiš?
A što misliš, kako ovo funkcionira?
Obavit će taj poziv i onda nas nazvati.
Koliko će to pak trajati?
Pet minuta. Pet sati.
Pet dana. Tko zna?
A kad nas nazovu,
pretpostavite da KGB na drugoj liniji sluša sve što kažete.
Pa…
Razgovarajte u šiframa.
Recite nešto pogrešno
i sletjet će se kao muhe na drek.
Dobro došli u Sovjetski Savez.
RATNA ZONA
Toliko o izbjegavanju bijesnih seljačina.
Budimo brzi.
-Da. -Obavezno.
-Koliko ovoga trebamo? -Pet ili šest.
Što ćeš sad? Stajati i zuriti?
Začepi.
Isuse. Uplašio si me.
Hej. Poprskat ćeš me suzavcem?
Ako će te dovesti u red, da.
Vidiš? Nije tako strašno.
Robin.
Tko je to?
Netko iz orkestra.
Koliko je ova?
Ta je 120,99 dolara, ali ubacit ću i 20 patrona sačme.
Hej, mogu li vidjeti ovaj lijepi .357?
Naravno.
Izvoli, sinko.
Hvala.
Nancy Wheeler.
Tebe ne bih očekivao ovdje.
Pa, čuj…
Strašna vremena.
Ja…
Moja sućut zbog Chrissy.
Želiš moj savjet?
Sačmarice su dobre samo za ubijanje ptičica.
Imaju silinu, ali ne i domet.
A to će te prisiliti na borbu izbliza.
Netko može zgrabiti cijev, baš ovako.
I preusmjeriti je.
Izgledaš nervozno.
Kao što rekoh,
strašna vremena.
Tvoj brat…
Je li slučajno tu s tobom?
Mike?
Mike.
Ne.
Pitam samo zato što…
Član je Hellfirea, zar ne?
-O čemu ti to? -A njegovi prijatelji?
Ovdje su s tobom?
A da me pustiš?
Pusti me.
Gdje su tako dugo?
-Što je? -Moramo ići.
-Tvoji stari prijatelji su ovdje. -Sranje!
-Vozi! -Evo! Sjedni!
Trebalo bi nam biti zdesna.
Ovdje nema ničega.
Već smo stigli?
-Već? Prošlo je devet sati. -Mora biti tu negdje.
Što točno tražimo, ljudovi?
-Neku vrstu ustanove. -Ogradu. Zgradu.
Ili bilo kakav znak života.
Kad smo to odlučili da je Nina zgrada, a ne neka ženica?
Meni zvuči kao ženica.
Nije ženica.
Ženicu bi ovdje bilo teško vidjeti.
-Kako je još napušen? -Sigurno si točno izmjerio?
Jesam.
-Sto posto, zar ne? -Da.
Možda su koordinate pogrešne.
-Zbilja sumnjaš u Suzie? -Ona je genijalka.
-I genijalci griješe. -Ona nije.
Ako je ta ženica dovoljno mala, stala bi iza malog stabla.
Prekinite! Samo…
-Jao. -Što radiš?
Stajem dok se nismo još više izgubili!
-U redu. Daj mi koordinate. -Dobro.
Dužina je 116 stupnjeva, pet minuta i 17…
Uspori.
Nina!
Nina.
Nina?
Nina!
Ti bokca!
Dobro. Samo idi ravno dolje. Ravno…
U sridu, kao što i rekoh.
-Nema smisla. -Hej, ljudi!
Ljudi moji!
Isuse Kriste.
Dođite ovo pogledati!
Što je?
Morate vidjeti da povjerujete!
Hajde! Požurite se!
Idemo! Brže malo!
Dobro.
Nema ženice po imenu Nina.
Ali rekao si „bilo kakav” znak života, zar ne?
Da.
Pa…
Ovo nisu obični tragovi guma, brachachosi.
Pogledajte gaznu površinu tih čudovišta.
Krupne su. A znate što to znači.
Vojska.
Moramo ići.
Ne bih to činio da ne mislim da je spremna.
U svakom slučaju, mislim da nemamo izbora.
-A ti? -Slažem se.
Da.
-No možda će potrajati. -Što brže možeš.
Trebat će nam dva sata da stignemo do Nellisa.
Ellen, još nešto.
Možeš li nekog poslati u kuću Max Mayfield?
Ondje su neka djeca na koju treba pripaziti.
Ellen? Halo?
Sam? Halo?
Čemu tužno lice, doktore?
Porazgovarat ćemo.
Ne! Čekajte!
Ne!
Što…
Ne možeš otići, Jedanaest.
Gdje je dr. Owens?
Dr. Owens se predomislio.
Znam da želiš k njemu i ne mogu ništa učiniti
da te spriječim da nasilu otvoriš ta vrata.
Ali ako moji ljudi čuju da dolaziš,
ubit će ga.
Sama nećeš naći put iz ove pustinje do prijatelja.
Ovako ćemo.
Ti i ja zajedno ćemo dovršiti naš posao.
A kad odlučim da si spremna,
zajedno ćemo se vratiti u Hawkins.
Tata i kći.
Zašto ovo radiš?
Jer nema drugog izbora.
Postoji izbor.
Samo jedan ispravan.
A tvoji su izbori ispravni?
Trudim se.
I za mamu si ispravno izabrao?
Četiristo pedeset.
Majka ti je bila bolesna.
Bila je opasna za sebe i druge.
Donijela je pištolj u bolnicu. Ubila je čovjeka.
Bolnicu?
Ne.
Zatvor.
Sve što sam učinio bilo je za tvoje dobro.
Za tvoju zaštitu.
A Henry?
Zadržao si Henryja u laboratoriju.
S djecom.
Je li to bilo za naše dobro? Je li to bio pravi izbor?
Nisam ni slutio što će Henry učiniti. Bilo mi je stalo do vas.
Volio sam vas. Sve sam vas volio.
Čak i Henryja?
Da.
Pokušavao sam pomoći Henryju, razumjeti ga. Da.
Bilo mi je stalo do njega.
Čak i nakon onoga…
što je učinio?
Da.
Jer sam znao da sam ja njega iznevjerio.
Jutros,
rekao si da si mislio da je cijelo vrijeme živ u tami.
Jesam li ja zato pretraživala tamu?
Jesam li njega tražila? Henryja?
Ne.
Bili smo usredotočeni na Sovjete.
Znala si to.
„Tata ne govori istinu.”
Henry je to rekao.
Sad vjeruješ Henryju?
Henryju, koji je tobom manipulirao kao lutkom?
Ti si ga oslobodila iz njegova zatvora.
Ti.
A sad si ljuta na sebe.
Svoju ljutnju iskaljuješ na meni i sve ugrožavaš.
Ne.
Ne, ti.
Ti si sve ugrozio!
Ti si lagao. Natjerao si me da ga potražim!
Vrata.
Otimač umova.
Toliko mrtvih.
A sve zbog tebe.
Jer ti nisi mogao stati!
Nisi ga mogao pustiti.
Ovamo sam došla da pokušam shvatiti tko sam.
Da vidim jesam li…
jesam li ja monstrum.
Tata!
A sad znam istinu.
Nisam to ja.
Nego ti.
Ti…
Ti si monstrum.
Otvorit ću ta vrata
i otići ću
s dr. Owensom.
Ako me pokušaš zaustaviti, ubit ću te.
Uskoro ćeš vidjeti istinu, Jedanaest.
Je li ovo legalno?
Zapravo, mislim da je to kazneno djelo.
Aha.
Ali jamči jedno.
Neću promašiti.
-Kako ti djeluje? -Lagan, ali izdržljiv.
Smrtonosan.
Ali pouzdan.
Poslušaj me sad.
Nema više povlačenja
za Eddieja Prognanog!
Ti si zbilja spreman za šiš-šoru.
Kužiš?
„Šiš-šora.”
Šišmiši.
Ne?
Činilo mi se fora.
Što radiš?
Majku ti tvoju!
Nema natezanja gaća!
Ne mijenjaj se,
Dustine Hendersone.
Obećavaš mi?
Nisam planirao.
Dobro.
-Dobro. -Dobro.
Hej, Sinclairovi.
Kako napreduju ta koplja?
Pokaži tim palcem prema dolje!
Što?
Prelabavo je, Lucase.
Nije ovo košarkaška tekma pa da je prekinu kad ti se izuje tenisica.
Samo da se zna, nikad nisam ostao bez tenisica.
Samo da se zna,
teško je ostati bez tenisica kad sjediš na klupi.
Ipak, iz nekog razloga dolaziš na svaku utakmicu.
Osim na najbitniju. A i roditelji su me prisilili.
Kenjaš. Oni te ne mogu ni na što prisiliti.
Pa, iako si luzer s klupe,
i dalje si mi brat.
To su činjenice.
-Nema nikakvog smisla. -Što nema smisla?
To je bio Dan Shelter. Maturirao je prije dvije godine.
-Pa? -Na faksu je.
Znači da je bio za praznike.
Zlatno doba u Ridgemontu vraćeno je prije tjedan dana.
Osim ako nema napaljenog brata za kojeg ne znamo…
Što je moguće.
Ili joj se baš sviđa Judge Reinhold…
-Steve. -Ne.
-Što? -Nije me briga.
I ne kužim zašto je tebe briga uza sve ovo.
Iskreno, ovo je savršen trenutak za taj mali hladni tuš jer…
Naspram smaka svijeta, moj ljubavni život čini se spektakularno nebitan.
Da.
Kužim što želiš reći, ali…
Još sam optimističan.
-Nema sve sretan kraj. -Da, vjeruj mi, znam.
Ne govorim o propaloj romansi.
Samo…
Imam taj užasni
osjećaj koji me ždere da…
Možda ovaj put nećemo uspjeti.
Misliš da griješimo?
Mislim da smo svi skupa lude budale, ali…
Ako ga mi ne zaustavimo, tko će?
Moramo pokušati, zar ne?
Da.
Da ubijemo Vecnu.
Tj. Henryja.
Tj. Jedinicu.
To je samo mjera opreza, Jedanaest.
Ne namjeravam je aktivirati.
Doista se nadam
da je naša svađa završila.
Znam.
Ljuta si na mene.
Ali to je bio jedini način.
Najbolji način.
-Što se događa? -To je Sullivan.
Našli su nas.
Idemo!
Tri! Dva! Jedan!
-Idite straga! -Brže malo!
-Pokret! -Hajde!
-Vodite ih! -Nema vremena!
Evakuacija! Odmah!
Idemo!
Mirno! Pali!
Jedanaest, moramo ići.
-Što se događa? -Došli su te ubiti.
-Čisto! -Čisto!
Potraga u paru. Hickse, preuzmi gornju razinu.
Na zapovijed.
Čisto!
Gospodine?
Našli smo nešto zanimljivo.
Vidi, vidi.
Što se ovdje zbilo?
Mama i tata se svađaju?
Dobro.
Pokušajmo opet. Može?
Gdje je djevojka?
Kamo si ti krenuo, doktore?
-Daj im malu prednost. -Evo.
I pada.
Victor-2-Sierra, ovdje Charlie-Lima-Golf. Čuješ li? Prijem.
Victor-2-Sierra, čujem. Prijem.
Naciljali smo metu.
Tražim dopuštenje da zapucamo. Prijem.
Ne moraš to raditi.
Gotovo je, Sam.
Čekaj! Mogu je staviti u komu.
Medicinski izazvanu komu.
Imamo lijekove. Možemo to ovdje.
I vidjet ćemo hoće li se ta ubojstva i dalje događati.
Ako imaš pravo, ubijanje završava. Likvidiraj je.
Osobno to učiniti.
No ako griješiš u vezi s ovime…
Itekako ćemo je trebati!
Jack.
Ne čini to.
Preklinjem te.
Pucajte.
Kurvin sine!
Ne! Kurvin sine!
Zeleno svjetlo. Raspali.
Civili. Na pet sati.
Koji vrag?
-Eno je! -Gdje?
-Na tlu! -Što oni tipovi rade na tlu?
-Je li to krv? -Sranje.
Victor-2-Sierra, civili idu prema nama.
Ignoriraj. Samo skinite malu.
Razumio. Ignoriraj civile. Pucaj.
Našao sam te.
-Što to radiš? Primiri ga! -Ne znam. Nešto nije u redu!
Isuse Kriste.
'Bemti!
Sranje!
Gubim ga, stari!
Sranje!
-Sranje! -Sranje! Nemam kontrolu!
Sranje!
Jedanaest!
Jedanaest.
O, Mike.
To si zbilja ti?
Ja sam.
-Ovdje sam. -Dobro.
Svi su ovdje.
Sranje.
O, sranje.
O, sranje. Sranje!
Jedanaest.
Jesi dobro?
-Dobro sam. -Dobro.
Hej, ljudi.
Moramo ići.
Moramo te skloniti.
Tata.
Jedanaest.
Želim da znaš…
Ponosim se tobom.
Silno se ponosim.
Ti si
moja obitelj.
Moje dijete.
Samo sam ti
htio pomoći.
Zaštititi te.
Sve što sam učinio,
učinio sam za tebe.
Moraš to shvatiti.
Molim te, reci mi da shvaćaš.
Molim te.
Zbogom, tata.
-Moramo u Hawkins. -Znam. I hoćemo.
Ali prvo te moramo skloniti. Lovit će nas.
Večeras moramo biti u Hawkinsu.
Nemamo šanse! To je 3200 km.
Moramo naći način.
Ako to ne učinimo, umrijet će.
Tko će umrijeti?
Je, tko će umrijeti?
Prijevod titlova: Bernarda Komar