Hva har du gjort?
Ferdig.
Det var ikke så ille, vel?
Ser du?
Ikke noe å være redd for.
Ikke sant, Nancy?
Kan ikke du sette deg?
Nei!
Nancy, bli hos meg, ok?
Hva enn dere gjør, fort dere!
Steve sier vi må forte oss!
-Nei, du kødder! -Vi finner ingenting.
-Hva er det her? -Hva ser dere etter?
Madonna, Blondie, Bowie, Beatles! Musikk! Vi trenger musikk!
Dette er musikk!
Jævla…
Gud!
Nancy.
Hva gjør du?
Du kan ikke gå ennå.
Nå som du har sett hvor jeg har vært…
Kom igjen!
…så vil jeg vise deg hvor jeg skal.
Sett deg ned, Nancy.
Jeg…
…vil at du skal fortelle noe til Elleve.
Jeg vil at du skal fortelle henne
om alt du ser.
Nei!
-Fortell henne… -Nei!
…alt sammen.
Nei!
Hei sann.
Det går bra.
Det går bra. Jeg er her.
Jeg er her.
EN NETFLIX-SERIE
Hva skjer her?
Få på strømmen igjen!
Si til ham at fangene er sikret, og at du får på strømmen.
Si det!
-Og hvor går den døren? -Til celleblokk to…
Ingen celleblokker!
Hvordan kommer du hit hver morgen?
Vi har bare hovedinngangen.
Du fikk beskjeden min, hva?
Nei, jeg har alltid hatt lyst til å besøke Sovjetunionen.
Med Murray.
Kommer dere overens?
Han er Starsky mot min Hutch.
Jeg trodde du var død.
Jeg trodde jeg mistet deg.
Jeg mistet deg.
I åtte måneder.
Vi holdt begravelse.
Kom det noen?
Tuller du?
Du er Hawkins' helt.
Det er sant.
Ja, jeg trodde alltid at jeg var lettere å like som død.
Hva med Ell?
Hun har det bra.
Hun savner faren sin.
Det gjør vi alle.
Jeg hater å avbryte, men de kan visst også klatre.
Senk våpnene.
Senk våpnene!
Ikke skyt! Det er en ordre.
Stopp!
Hva i helvete?
Ikke si at de har enda en av disse greiene.
Du kan ikke gå inn der! Det er farlig!
Det er farlig!
Herregud.
Hva er det de driver med?
Hei.
Jeg fant noe.
-Vil dette få oss ut herfra? -Jeg gir det en odds på hundre mot én.
Og én, to, tre.
Igjen.
Én, to, tre.
Pulsen er på 150. Blodtrykket er på 160…
Hvordan føler du deg? Hører du oss?
Elleve. Hører du oss?
Nei, la henne være.
Hei, Jane…
Fy fader, mann.
Se her.
Jeg visste ikke at de utvidet helt til Nevada.
Pass dere, Domino's.
Dominobrikkene deres vil falle.
-Hvor langt unna er Nina fra Vegas? -Vegas?
Så lenge koordinatene til Suzie stemmer, 145 km. Hvordan det?
Når vi redder Ell, så burde vi stoppe innom på vei tilbake.
Ell kan gjøre oss superrike, så vi slipper å jobbe.
Vi kan spille D&D og Nintendo resten av livet.
Ja. Absolutt.
-Vi klarer oss. Hun vil klare seg. -Ja, jeg vet det.
Men hva om hun ikke vil trenge meg mer når dette er over?
Nei, så klart hun trenger deg. Hun vil alltid trenge deg.
Jeg sier det til meg selv, men…
Jeg tror det ikke.
Jeg mener, hun er spesiell. Født spesiell.
Kanskje jeg var en av de første som skjønte det.
Men da jeg traff henne i skogen, så trengte hun bare noen.
Det er ikke skjebnen. Det er bare flaks.
En dag skjønner hun at jeg bare er en nerd
som fikk Supermann på døren.
I det minste så er Lois Lane en rå reporter for Daily Planet. Men…
-Beklager. -Nei.
Nei, det er teit, med tanke på alt som skjer.
Det er bare… Jeg vet ikke…
Du er redd for å miste henne.
Kan jeg vise deg noe?
Dette er fantastisk.
Malte du dette?
Ja. Altså…
Ell ba meg om det.
Hun bestilte det. Hun sa hva jeg skulle tegne.
Uansett, ser du at du leder oss her?
Du leder og inspirerer laget. Det er det du gjør.
Og våpenskjoldet ditt er et hjerte.
Det er litt opplagt, men det er det som holder folk sammen. Hjertet.
For uten hjertet, så faller vi i grus.
Selv Ell. Spesielt Ell.
De siste få månedene har hun vært fortapt uten deg.
Hun er bare så annerledes, og…
…når du er annerledes,
så føler du deg noen ganger som en feil.
Men du får henne til å føle at hun ikke er en feil.
Hun er bedre som annerledes. Det gir henne mot til å fortsette.
Om hun var slem mot deg, eller om hun dyttet deg unna,
er det fordi hun er redd for å miste deg, som du er.
Om hun skulle miste deg, så ville hun bare komme over det.
Som å rive av et plaster. Så ja, Ell trenger deg, Mike.
Det vil hun alltid gjøre.
Å ja?
Ja.
Etter angrepet
så havnet du i koma.
Som Én, så presset du deg selv til det ytterste.
Og det ødela deg nesten.
Men det er der likhetene deres ender.
Det du viste oss den dagen,
var mer enn jeg noensinne hadde forestilt meg.
Et potensial jeg bare hadde drømt om.
Men da du våknet,
så hadde noe gått tapt.
Dine minner,
sammen med hva enn du fant i deg selv den dagen.
Men jeg visste da, som jeg vet nå,
at dine krefter ikke hadde gått tapt. De trengte bare en gnist.
Men den dagen så vekket du noe annet.
En døråpning til en annen verden.
Jeg trodde alltid at Henry var der ute og skjulte seg i mørket.
Jeg hadde bare en anelse.
Frem til nå.
Han har drept tre så langt, og da jeg så øynene,
visste jeg at det var ham.
Han kom med et budskap til oss om at han var tilbake.
Det var da jeg fant deg.
Vennene mine.
Vi har ikke risikert kontakt, men så vidt vi vet, er de trygge.
Men jeg skal ikke lyve, Elleve.
Dine venner er i stor fare.
Med hvert offer han tar, så…
…hakker Henry på barrieren mellom våre to verdener.
"Hakker"?
Se for deg at barrieren mellom våre verdener er en betongdemning.
Henry lager sprekker i demningen.
Sprekker i demninger danner press.
Når man ikke passer på, så bygger presset seg opp.
Bygger og bygger.
Til slutt når det et bristepunkt.
Så brister demningen.
Og når det skjer,
så vil Hawkins falle.
Ja, det gikk jo bra.
Du forklarte det rolig og pent, som vi snakket om.
Ikke illevarslende, nei.
Han viste meg
ting som ikke har skjedd ennå.
Helt forferdelige ting.
Jeg så
en mørk sky
som dekket Hawkins.
Sentrum i brann.
Døde soldater.
Og en…
En enorm skapning med
gapende munn. Og den var ikke alene.
Det var så mange monstre.
En hær.
Og de kom inn i Hawkins.
Inn i våre nabolag.
Våre hjem.
Og så…
…viste han meg moren min.
Og Holly.
Mike.
Og de…
De var alle…
Ok, men…
Han prøver bare å skremme deg, Nance.
Ikke sant? Altså… Det er ikke virkelig.
Ikke ennå.
Men det var…
Det var noe annet.
Han viste meg porter.
Fire porter.
Som spredte seg i Hawkins.
Og disse portene så ut som den utenfor Eddies vogn, men…
De sluttet ikke å vokse.
Og dette var ikke Hawkins i Opp Ned.
Dette var vår Hawkins.
Vårt hjem.
Fire ganger.
Vecnas klokke.
Den slår alltid fire ganger.
Nøyaktig fire.
Jeg hørte det også.
Han har fortalt oss planen hele tiden.
Fire drap.
Fire porter.
Verdens ende.
Om det er sant…
…er han ett drap unna.
Å herregud.
Prøv å ringe igjen.
-Tar de den? -Nei.
Jeg ringte, det er opptatt.
Kanskje du slo feil nummer.
-Jeg slo ikke feil. -Jeg vet ikke.
Hun kan bruke telefonen.
Hun kan ha slått feil nummer.
-Samme igjen. -Hvordan er det mulig?
Joyce jobber med telefonsalg. Mike maser om det hele tiden.
Ja, men det har vært opptatt i snart tre dager.
Det er ikke Joyce.
Nei. Noe er galt.
Hun har rett. Det kan ikke være tilfeldig.
Det som skjer i Lenora må være koblet til alt dette.
Jeg er sikker.
Men Vecna kan ikke skade dem.
Ikke om han er død.
Vi må tilbake til Opp Ned.
-Nei. Hva? -Niks.
-La oss tenke. -Hva er det å tenke på?
-Vi kom oss så vidt ut. -Vi var ikke forberedt.
Men vi skal være det nå. Vi tar med våpen og beskyttelse.
Vi går gjennom porten, finner ham og dreper ham.
Eller så dreper han oss. Du overlevde bare fordi han ville det.
-Han er ikke redd for oss. -Av en god grunn.
Vi tok feil om Vecna. Henry. Én. Unnskyld, hva kaller vi ham nå?
-Én. -Vecna.
-Henry. -Nettopp.
Vi har lært noe nytt om Vecna/Henry/Én. Han er et tall, som Elleve,
bare en syk, ond, mannlig versjon med dårlig hud.
Men han er supersterk.
Han kan vrenge oss med et knips. Det er ikke realt.
Hvorfor slåss realt?
Du har rett. Han er som Elleve. Det gir oss en fordel.
Vi vet styrkene til Elleve.
Og svakhetene.
Svakhetene?
Når Ell reiser interdimensjonalt, så går hun inn i en transe.
-Vecna også, da. -Det forklarer hva han gjorde på loftet.
Når han angriper det neste offeret, er han på loftet med forsvarsløs fysisk kropp.
Forsvarsløs? Hva med flaggermusene?
Ja, sant. Vi må forbi dem. Vi må distrahere dem.
-Hvordan gjør vi det? -Aner ikke.
Men når de er vekk, så har han ikke sjans.
Det blir som å drepe Dracula i kisten.
Det høres bra ut i teorien, men Vecna dreper ikke i mønster.
Ikke et jeg forstår. Vi vet ikke når han angriper neste gang.
-Vi vet ikke hvem han skal angripe. -Jo.
Jeg føler ham fortsatt.
Jeg er fortsatt markert.
Forbannet.
Jeg dropper Kate Bush og får ham til å fokusere på meg igjen.
Max.
Du kan ikke.
Han vil drepe deg.
Jeg overlevde før.
Jeg kan overleve igjen.
Jeg må bare holde ham distrahert lenge nok til at dere kommer på loftet.
Så kan dere kappe av ham hodet.
Stikke ham i hjertet. Sprenge ham med noe Dustin mekker.
Jeg bryr meg ikke om hvordan dere gravlegger jævelen. Bare…
Hva enn det er…
Hva enn dere gjør…
…prøv å ikke bomme.
Durak.
For helvete!
Sayonara!
Å gud!
For helvete!
-Går det bra? -Ja.
-Går det bra med deg? -Det går så bra!
Ingenting er som en liten fengselsflukt for å få dagen i gang.
Vi er ikke utenfor fare. Mine folk liker ikke flukter. De vil jakte på oss.
Vi har ikke tenkt å bli, akkurat.
-Hvor er flyet dere kom med? -Flyet? Det krasjet.
-Krasjet? -Hans feil.
Et advarende ord, Jim.
Den mannen er slibrigere enn en ål dyppet i babyolje.
Ikke tro et ord av det han sier.
Tunga mi. Jeg kjenner ikke tunga mi.
Vi må vekk herfra og komme oss til statene.
Kan du skaffe et fly til?
Nå? Du ber om Yuris hjelp
etter å ha dratt ham gjennom den drittunnelen?
Jeg kunne sagt at vi gikk feil vei for mange timer siden.
Din neandertaler…
Pass munnen din, ellers tar jeg dette, stryker det langs sålen på skoen
og stapper det ned i halsen din.
Bare kjør på!
Men da kommer du aldri ut av landet mitt i live.
Så du kan få oss ut.
Mot et glass vann og et varmt bad,
og en feit bunke med dollar,
kan Yuri fly dere til månen.
Om du kommer med flere krav, din bedragerske mudak,
pynter jeg taket i bilen med hjernen din.
Hvorfor så sint, kamerat?
Et par harde dager, tenker jeg. Men nå er dere fri.
Alt går bra. Lykkelig slutt for alle. Eller?
For deg avhenger det veldig av hvordan du svarer, kamerat.
Kan du få oss til USA? Ja?
Eller nei?
Se her. War Zone.
Jeg har vært der en gang. Det er enormt.
De har alt man trenger til å drepe ting, kan du si.
Tror du liksom-Rambo har nok våpen der? Er det en granat? Hvordan er det lov?
Heldigvis for oss er det det, så… Dette er rett utenfor Hawkins.
Så lenge vi holder oss unna hovedveien, burde vi unngå både purk og bondetamp.
Om vi prøver å unngå bondetamper,
burde vi ikke gå på en butikk kalt War Zone.
Vanligvis hadde jeg vært enig, men vi trenger våpen.
Men er det verdt tiden? Det vil ta hele dagen å sykle opp og ned.
-Hvem sa noe om å sykle? -Har du en bil vi ikke vet om?
Ikke akkurat en bil, Steve.
Og ikke akkurat min, men…
…den duger.
Rødtuppa, har du en finlandshette eller tørkle eller noe sånt?
Det var kvelende.
Gå! Kom igjen.
Hvor lærte du å gjøre det?
Da andre fedre lærte deres unger å fiske eller spille ball,
lærte gamlingen meg å tyvstarte biler.
Jeg sverget at jeg ikke skulle bli som ham,
men nå er jeg etterlyst for drap, og snart, biltyveri.
Så jeg lever opp til Munson-navnet.
Jeg vet ikke om jeg liker tanken på at du skal kjøre, Eddie.
Jeg bare starter den. Harrington tar henne.
Ikke sant, storegutt?
Hva i huleste?
Hei! Åpne døren!
Hei!
De låste døren!
Pokker!
Bare en bil. Hold dere fast i noe!
Herregud! Kom igjen!
-Kjør, Steve! Kjør! -Kjør!
-Pokker.
Pokker, de ser sinte ut.
Det er ikke hver dag du mister hus og bil i en fei.
Hold fast!
Helvete!
Dem!
Stopp dem! Fanden støkke ta.
Ok.
Mine venner. Jeg så dem. Du sa de var trygge.
-De er ikke trygge. -Hei, ok.
Gi oss et øyeblikk.
Vær så snill.
La oss ta det viktigste først.
Vi skal ikke la noe skje vennene dine.
Det skal jeg personlig sørge for.
Så du hvor de var?
De var hjemme hos Max.
De planla å drepe ham.
Å drepe Henry.
Ok.
Har denne Max et etternavn?
Max Mayfield.
Ok. Her er planen.
Jeg har folk i Hawkins, og jeg skal sende noen til Max Mayfield.
-De skal stoppe ham… -Henne.
Stoppe henne og de andre fra det tåpelige, dog velmenende oppdraget deres.
Nei. Ikke send dine menn. Send meg.
Dine venner er ikke forberedt på denne kampen.
Ikke du heller.
Du må forstå at når Én dreper, så dreper han ikke bare.
Han fortærer.
Han tar alt fra ofrene sine.
Alt de er og alt de vil bli.
Deres minner, deres evner.
Og vi vet ikke hvor han har vært de fortapte årene.
Men om han har overlevd så lenge,
kan vi bare anta at han har blitt sterkere.
Å undervurdere ham
og å handle overilt,
vil være veldig farlig.
Jeg vil ikke opprøre deg, Elleve.
Det du har utrettet, er et rent mirakel.
Du var ødelagt.
Og nå har du lært å gå igjen.
Men om du vil stoppe Én, så må du gjøre mer enn å gå.
Du må gjøre mer enn å løpe.
Du må fly.
Og du er ikke klar.
Mine venner trenger meg.
Jeg kan stoppe ham igjen.
Beklager. Du kan ikke. Det er umulig.
Ingenting er umulig.
Jeg ringer Stinson. Hun har kontakter i Nellis. Det er to timer unna.
Vi kan være i Hawkins før det blir mørkt.
-Det hadde vært en stor feil. -Å vente er en enda større feil.
Hva om Én gjør noe før vi får sjansen til å slå til?
-Hva er poenget da? -Det er en sjanse vi må ta.
Vi presset henne før, og se, hun løftet en tank på 4 500 kg i lufta.
Du vet ikke hva han kan.
Kanskje ikke. Eller så overvurderer du ham.
Uansett spiller det ingen rolle, for det er ikke vårt valg.
Dette skulle ikke være et fengsel.
Vi viser henne hva dette er, hva vi har å by på,
og så velger hun om hun vil bli eller ei. Ikke sant, doktor?
Du er kanskje ikke enig,
men her står hun foran oss og tar et valg.
Sikker på at du vil dette?
Ok. Pakk sakene dine, si farvel.
Hvordan er den å kjøre?
Ikke så verst.
Med tanke på at det er et…
…hus.
Ja, det er…
Det er fjollete, men jeg har faktisk…
Jeg har alltid drømt om en stor familie.
Jeg mener en hel hærskare av Harringtons.
Fem, seks barn.
-Seks? -Ja. Seks små nurker.
Tre jenter, tre gutter.
Og hver sommer så tenkte jeg at vi Harringtons skulle
pakke sakene i noe sånt som denne vogna…
…og bare se landet.
Du vet, Rockies, Grand Canyon,
kanskje Yellowstone.
Ende opp i en strandby i California.
Tilbringe en uke parkert i sanda.
Lære å surfe eller noe.
Det høres fint ut.
Synes du?
Ja.
Bortsett fra det med seks barn.
Det høres ut som et mareritt.
Om jeg bare fikk litt erfaring.
Greit nok.
Det er greit nok.
Hei.
Jeg har tenkt litt.
To av tre av ofrene til Vecna gikk til Ms. Kelley, sant?
-Ja. -Ok.
Da er det sjanse for at Vecna forbannet enda en av hennes elever.
Vi går tilbake på kontoret og leser i alle mappene.
Vi ser etter "hodepine", "neseblod", "mareritt".
-Vi identifiserer neste offer. -Lucas.
-Overvåker huset hans… -Slutt.
Vi har ikke tid til det, ok?
Og selv om vi hadde det, selv om denne planen hadde virket,
så hadde vi satt en fremmed i fare.
En fremmed som ikke kjenner fienden.
Jeg gjør det.
Han bruker mine minner mot meg.
Men… bare mine mørkeste minner.
-Det var det samme med Chrissy og Fred. -Ja.
Han ser bare det mørke i oss.
Så da løper jeg bare i motsatt retning.
Løper mot lyset.
Kanskje han ikke finner meg der.
Hvordan har du tenkt å gjøre det?
Jeg er ikke sikker.
Men det er sinnet mitt.
Ikke hans, sant?
Jeg burde kunne kontrollere hvor jeg er.
Jeg må bare dytte ham unna,
finne et godt minne og gjemme meg der.
Gjemme meg i lyset.
Har du et minne i tankene?
Ja.
Det var en gang da jeg var lykkeligst.
Var jeg der?
Nå var du innbilsk.
Men ja.
Du kan ha vært der.
Ok, men så fort du blir løftet i været, tilkaller jeg Kate Bush.
-Greit? -Ok.
-Avtale -Avtale.
Kom igjen. Denne veien.
Om jeg får snusen i noe snusk, smugler, så nøler jeg ikke med å drepe deg.
Faktisk ser jeg bare etter en grunn. Forstår du?
Er du en papegøye, snut? Du gjentar deg selv.
Du var fanget i en celle med denne kjedelige mannen
og grep ikke sjansen til å kvele ham.
Vakkert, hva?
Si at dette er enda en dårlig spøk.
Du sa du hadde et fly.
-Et fly! -Nei.
Jeg sa jeg kunne fly deg hjem.
Og Katinka kan fly deg hjem, lille fugl.
Hun er oppkalt etter min første elskerinne.
Katinka hadde også svært vakre og runde rumpeballer.
Akkurat som disse.
Dette kan ikke fly oss til USA.
Hvorfor ikke?
Så lenge vinden ikke er for sterk
og militærvennene deres ikke skyter på oss,
kan vi nå kysten.
Når vi fyller drivstoff, kan vi bade i det iskalde vannet og vaske av møkka.
Så flyr vi henne resten av veien.
Lykkelig slutt.
Hva er det lengste Katinka har fløyet?
For meg er hun en jomfru.
Ikke virkelige Katinka. Himmel, nei.
Den Katinka, nei.
Men denne Katinka er urørt.
Men hun vil sveve om vi gir henne en sjanse.
Hun må bare justeres litt.
-Jeg advarte deg, Jim. -Ok.
-Skal jeg skyte ham nå? Eller senere? -Hva med Owens?
Han må ha kontakter eller spioner som kan hjelpe oss.
Kan vi gjøre det?
Kan vi ringe statene?
Ja, hallo, frøken.
Jeg vil ringe ut til USA. En veldig syk slektning.
Riktig. Ja. Nummeret er…
Nummeret?
Det er 775…
…305…
…3450.
Hva gjør du?
Hvordan tror du dette funker?
De ringer for oss, og så ringer de tilbake.
Hvor lang tid tar det?
Fem minutter. Fem timer.
Fem dager. Hvem vet?
Og når vi får telefonen,
kan vi anta at KGB er på linja og hører alt du sier.
Så, jeg foreslår å snakke i kode.
Om du sier noe feil,
så kommer de som fluer på bæsj.
Velkommen til Sovjetunionen.
Klarte ikke å unngå bondetamper, nei.
La oss være raske.
-Jepp. -Definitivt.
-Hvor mange sånne trenger vi? -Fem eller seks.
-Hva skal du gjøre? Stå og stirre? -Ti stille.
-Gud, du skremte meg. -Hei sann. Skal du spraye meg med den?
Om det gjør at du oppfører deg, ja.
Ser du? Ikke så skummelt.
Robin.
Hvem er det?
Noen fra korpset.
Hvor mye?
$ 120,99. Jeg slenger på 20 patroner med dyrehagl.
Får jeg se denne superfine .357, er du snill?
Ja da.
Vær så god.
Takk.
Nancy Wheeler.
Ventet ikke å se deg her.
Ja, altså, det er…
…skumle tider.
Jeg…
…er lei for det med Chrissy.
Vil du ha et råd?
Hagler er ikke bra til så mye mer enn å drepe småfugler.
De er kraftige, men de når ikke langt.
Det vil bare tvinge deg inn i nærkamp,
og da kan noen bare ta tak i løpet sånn.
Og styre det.
Du ser nervøs ut.
Som sagt,
skumle tider.
Broren din…
Er han med deg nå?
Mike?
Mike.
Nei.
Jeg spør bare fordi…
Han er med i Hellfire, ikke sant?
-Jeg vet ikke hva du mener. -Hva med vennene hans?
Er de her med deg?
Kan du slippe?
Slipp.
Hvorfor tar det så lang tid?
-Hva skjedde? -Vi må dra.
-Dine gamle venner er her. -Helvete!
-Kjør! -Jeg kjører! Sett deg!
Det skal være til høyre.
Det er ikke noe her.
Er vi der alt?
-Alt? Vi har kjørt i ni timer. -Det må være her et sted.
Hva ser vi etter, kompiser?
-Et slags anlegg. -Et gjerde. Et bygg.
Tegn på liv hadde vært noe.
Når bestemte vi oss for at Nina var et bygg og ikke en liten kvinne?
-Høres ut som en liten kvinne. -Det er ikke det.
Liten kvinne i ørkenen, vanskelig å se.
-Er han fortsatt høy? -Sikker på at målingene er rette?
Ja, de er rette.
-Hundre prosent? -Ja.
Kanskje breddegradene er feil.
-Tviler du på Suzie? -Hun er et geni.
-Selv genier tar feil. -Ikke hun.
Om kvinnen er liten nok, kan hun stå bak et lite tre.
Stopp! Bare…
-Au. -Hva gjør du?
Jeg stopper før vi kjører oss mer bort.
-Gi meg koordinatene. -Ok.
Lengdegraden er på 116, fem minutter, og 17…
Ro deg ned.
Nina!
Nina.
Nina?
Nina!
Milde makrell.
Greit. Du går rett ned. Altså rett…
Nøyaktig her, som jeg sa.
-Jeg fatter det ikke. -Yo, gutter!
Gutter!
Herregud.
Kom og se her, da.
Hva er det?
Dere må se det for å tro det.
Kom igjen! Fort dere!
Kjapp dere! Pronto!
Ok.
Så, ingen liten kvinne kalt Nina. Men du sa noen som helst form for liv.
Ja.
Vel,
dette er ikke vanlige dekkspor, brompiser.
Se på hvor tjukke de monstrene er.
De er feite. Og dere vet hva det betyr.
Militæret.
Vi må stikke.
Jeg ville ikke gjort det om hun ikke var klar.
Men jeg tror ikke vi har noe valg nå.
-Tror du? -Nei.
Ja.
-Det kan ta litt tid. -Så fort du klarer.
Det vil ta to timer bare å komme til Nellis.
Ellen, en tjeneste til.
Kan du sende noen hjem til Max Mayfield?
Det er noen barn der som må passes på, ok?
Ellen? Hallo?
Sam? Hallo?
Hvorfor så lang i maska?
Vi vil bare prate.
Nei! Vent!
Nei!
Hva…
Du kan ikke dra, Elleve.
Hvor er dr. Owens?
Dr. Owens ombestemte seg.
Jeg vet du vil bli med ham, og jeg kan ikke stoppe deg fra å åpne døren.
Men om mine menn hører deg komme, så vil de drepe ham.
Alene finner du aldri veien ut av denne ørkenen til vennene dine.
Her er planen vår.
Du og jeg skal avslutte arbeidet vårt sammen.
Og når jeg bestemmer at du er klar,
så drar vi tilbake til Hawkins sammen.
Papa og datter.
Hvorfor gjør du dette?
-Fordi vi ikke har annet valg. -Vi har et valg.
Bare ett rett valg.
Og du tar de rette valgene?
Jeg prøver.
Tok du det rette valget med Mama?
Firehundre og femti.
Din mor var syk, Elleve. Hun var en fare for seg selv og andre.
Hun tok med våpen på sykehus. Hun drepte en mann.
Sykehus?
Nei.
Et fengsel.
Alt jeg har gjort, har vært til ditt eget beste.
For å beskytte deg.
Og Henry?
Du hadde Henry i laben.
Med barna. Var det til vårt beste?
Var det det rette valget?
Jeg ante ikke hva Henry ville gjøre.
Jeg brydde meg om deg. Jeg var glad i deg. Glad i dere alle.
Selv Henry?
Ja.
Jeg prøvde å hjelpe Henry, å forstå ham.
Ja, jeg brydde meg om ham.
Selv etter…
…det han gjorde?
Ja.
Fordi jeg visste at jeg sviktet ham.
Så i dag
sa du at du trodde at han alltid var i live i mørket.
Er det derfor jeg lette i mørket?
Var det Henry jeg så etter?
Nei.
Vi fokuserte på sovjeterne. Du visste det.
"Papa sier ikke sannheten."
Henry sa det.
Og nå tror du på Henry?
Henry, som manipulerte deg som en dukke?
Du er den som slapp ham ut av fengslet hans.
Du.
Og nå er du sint på deg selv,
og du lar sinnet gå utover meg, og du risikerer alt.
Nei. Nei, du.
Du har risikert alt. Du har løyet. Du har fått meg til å se etter ham.
Porten.
Hjernesugeren.
Så mange døde.
Alt det, på grunn av deg. Fordi du ikke kunne stoppe.
Du kunne ikke gi slipp på ham.
Jeg kom for å prøve å forstå hvem jeg var.
For å se om jeg…
Om jeg var monstret.
Papa!
Og nå vet jeg sannheten.
Det er ikke jeg.
Det er du.
Du
er monstret.
Jeg skal åpne den døren,
og jeg skal bli med dr. Owens.
Om du prøver å stoppe meg, så dreper jeg deg.
Du ser sannheten snart, Elleve.
Er dette lov?
Jeg tror det er kriminelt, faktisk.
Akkurat.
Men det garanterer én ting.
Jeg skal ikke bomme.
-Hvordan er hun? -Lett. Men slitesterk.
Dødelig.
Men pålitelig.
Hør meg nå.
Det skal ikke være noe mer retrett
for Eddie den forviste.
Klar til å bruke flaggermusklene?
Tok du den?
"Flaggermuskler".
Flaggermus.
Nei?
Jeg trodde jeg hadde noen gode.
Hva gjør du?
Din drittsekk!
Ikke truserøsk!
Aldri endre deg, Dustin Henderson.
Lover du?
Hadde ikke planer om det.
Bra.
-Bra. -Bra.
Hei, Sinclairs.
Hvordan går det med spydene?
Ta ned den tommelen.
Hva?
Den er for løs, Lucas.
Dette er ikke en basketkamp der de blåser i fløyta når du mister skoene.
Bare så det er sagt, så mistet jeg aldri skoene.
Det er vanskelig å miste skoene når du sitter på benken, da.
Men av en eller annen grunn så kommer du på hver kamp.
Bortsett fra den viktigste. Og mamma og pappa tvang meg.
Tull. De klarer ikke å tvinge deg til noe.
Selv om du er en benkekjørende taper, så er du broren min.
Bare fakta.
-Det gir ikke mening. -Hva da?
Det var Dan Shelter. Han gikk ut av skolen for to år siden,
-Og så? -Han går på college.
Han var på besøk i vårferien.
Hæla i taket ble levert tilbake for en uke siden.
Med mindre hun har en kåt bror vi ikke vet om.
Det er mulig. Eller så liker hun Judge Reinhold altfor godt?
Steve. Jeg bryr meg ikke.
Jeg forstår ikke hvorfor du bryr deg heller.
Dette er det perfekte tidspunktet å bli spent bein på,
for nå som verden ender, så føles kjærlighetslivet mitt utrolig lite viktig.
Ja.
Jeg skjønner det, men…
Jeg har fortsatt håp.
-Ikke alt har en lykkelig slutt. -Ja, tro meg, jeg vet.
Jeg mener ikke mislykkede romanser.
Bare…
Jeg har bare en fæl…
…gnagende følelse…
…av at det ikke går bra denne gangen.
Tror du ikke vi burde gjøre dette?
Jeg tror vi er gale dårer, hele gjengen, men…
Men om vi ikke stopper ham, hvem gjør det da?
Vi må prøve, sant?
Ja.
For å drepe Vecna.
Skråstrek Henry.
Skråstrek Én.
Det er bare en forholdsregel, Elleve.
Jeg mente aldri å aktivere den.
Jeg håper virkelig at kranglingen vår nå vil ta slutt.
Jeg vet det.
Du er sint på meg.
Men det var den eneste måten.
Den beste måten.
-Hva skjer? -Det er Sullivan.
De fant oss.
Gå!
Tre! To! Én!
-Gå bak! -Få opp farta!
-Ut! -Gå!
Få dem ut herfra!
Evakuer nå!
Gå!
Rolig! Skyt!
Elleve, vi må gå.
-Hva skjer? -De har kommet for å drepe deg.
-Klart! -Klart!
Del dere opp i grupper på to. Hicks, gå opp.
Ja, sir.
Klart!
Sir?
Vi fant noe du burde se.
Vel, vel.
Og hva skjedde her?
Krangler mamma og pappa?
Ok.
La oss prøve igjen.
Hvor er jenta?
Hvor har du tenkt deg?
-Prøv å sikte høyere. -Greit.
Ned med ham.
Victor-Two-Sierra, dette er Charlie-Lima-Golf. Er det mottatt?
Victor-Two-Sierra, mottatt. Over.
Vi har målet i sikte.
Ber om tillatelse til å skyte, over.
-Du må ikke gjøre dette. -Det er over, Sam.
Vent! Jeg kan legge henne i koma.
En medisinsk koma. Vi har medisinene. Vi kan gjøre det her.
Så får vi se om disse drapene fortsetter å skje.
Kanskje drapene tar slutt og dere kan koble henne ut.
Men om dere tar feil, å gud, vi kommer til å trenge henne.
Jack.
Ikke gjør det.
Jeg ber deg.
Ta det.
Din jævel!
Nei! Din jævel!
Grønt lys. Skyt.
Sivile, retning klokken fem.
Sabla…
-Der er hun! -Hvor?
-På bakken! -Hva gjør de mennene på bakken?
-Er det blod, mann? -Pokker.
Victor-Two-Sierra, det kommer sivile mot dere.
Ignorer det. Bare ta ut jenta.
Mottatt. Ignorer de sivile. Skyt.
Fant deg.
-Hva driver du med? Hold fast! -Vet ikke. Noe er galt!
Herregud.
Helvete!
Jeg mister henne!
Helvete!
-Helvete! -Jeg mister taket!
Satan!
Elleve!
Å, Mike.
Er det virkelig deg?
Det er meg.
-Jeg er her. -Ok.
Alle er her.
Helvete.
Helvete satan!
Elleve.
Går det bra?
-Det går bra. -Ok.
Hei, dere.
Vi må dra. Vi må få deg vekk herfra.
Papa.
Elleve.
Jeg vil at du skal vite at jeg er stolt av deg.
Så stolt.
Du…
…er familien min.
Mitt barn.
Det eneste jeg ville var å hjelpe deg.
Å beskytte deg.
Alt jeg gjorde,
gjorde jeg for din skyld.
Du må forstå det.
Si at du forstår det.
Vær så snill.
Farvel, Papa.
-Vi må til Hawkins. -Ja, og vi skal det.
Men vi må få deg til et trygt sted først.
-Vi må til Hawkins i kveld. -Vi klarer det ikke. Det er over 3 200 km.
Vi må klare det. Hvis ikke, så vil de dø.
Hvem da?
Ell, hvem vil dø?
Tekst: Ekaterina Pliassova