Vad har du gjort?
Den är klar.
Det var väl inte så farligt?
Ser du?
Det finns inget att vara rädd för.
Gör det, Nancy?
Slå dig gärna ner.
Nej!
Nancy, stanna hos mig.
Vad ni än gör, så skynda er!
Steve vill att ni ska skynda er!
-Allvarligt? -Vi hittar ingenting!
-Vad fan är allt det här? -Vad letar du efter?
Madonna, Blondie, Bowie, Beatles? Vi behöver musik!
Det här är musik!
Vad i…
Herregud!
Nancy.
Vad gör du?
Det är inte dags för dig att gå.
Nu när du vet var jag kommer från…
Kom igen!
…vill jag gärna visa dig vart jag är på väg.
Sätt dig, Nancy.
Jag vill att du berättar för Elva.
Berätta allt du ser för henne.
Nej!
-Hon måste få veta… -Nej!
…allt.
Nej!
Det är ingen fara.
Ingen fara. Jag är här.
Jag är här.
EN NETFLIX-SERIE
DEL ÅTTA: PAPPA
Vad är det som händer? Slå på strömmen igen!
Säg att rymlingarna är tillfångatagna och att ni försöker slå på strömmen igen.
Säg det!
Vart leder den där dörren?
Till fler celler.
Inga fler celler!
Jag behöver ta mig härifrån.
Så du fick mitt meddelande?
Nej, jag har alltid velat besöka Sovjetunionen.
Med Murray.
Kommer ni överens?
Han är som Starsky till min Hutch.
Jag trodde du var död.
Att jag förlorat dig.
Jag förlorade dig.
I åtta månader.
Vi hade en begravning.
Dök nån upp?
Skojar du nu?
Du är en hjälte i Hawkins.
Du är det.
Jag har alltid tänkt att jag vore enklare att gilla som död.
Och El?
Hon har det bra.
Men hon saknar sin pappa.
Det gör vi alla.
Ursäkta att jag stör, men de kan tydligen klättra också.
Sänk vapnen.
Sänk vapnen!
Skjut inte!
Sluta!
Vad fan är det?
Säg inte att de har en till.
Gå inte in där.
Det är farligt.
Herregud.
Vad fan gör de?
Hörni.
Jag har hittat en sak.
-Kommer vi ut härigenom? -Jag ger det oddsen 1 på 100.
Ett, två, tre.
Igen. Ett, två, tre.
Puls nere på 150. Blodtryck 160.
Hur mår du?
Hör du oss?
Elva! Hör du oss?
Låt henne vara.
Hej, Jane…
Herrejävlar.
Kolla där.
Jag visste inte att de hade öppnat i Nevada.
Passa dig, Domino's. Dina dominobrickor kommer att falla.
-Hur långt från Vegas är Nina? -Från Vegas?
Om Suzies koordinater stämmer, så ungefär 15 mil till. Hur så?
När vi har räddat El, borde vi stanna till på vägen tillbaka.
El kan göra oss så rika att vi aldrig behöver jobba igen.
Då kan vi spela DoD och Nintendo i resten av våra liv.
Ja, absolut.
-Vi löser det här. Hon klarar sig. -Jo, jag vet.
Men när allt det här är över…
…kanske hon inte behöver mig.
Det är klart att hon gör. Det kommer hon alltid att göra.
Jag intalar mig själv det, men…
…jag tror inte på det. Alltså…
Hon var speciell redan vid födseln.
Jag kanske var en av de första som insåg det.
Men när jag sprang på henne i skogen, så behövde hon vem som helst.
Det var inte ödet, det var bara ren tur.
En dag inser hon att jag är en vanlig nörd
som hade tur nog att träffa Stålmannen.
Lois Lane är åtminstone stjärnreporter för Daily Planet, men…
-Förlåt. -Nej.
Det var dumt sagt med tanke på allt som har hänt.
Men jag vet inte, jag…
Du vill inte förlora henne.
Får jag visa dig en sak?
Den är jättefin.
Har du målat den?
Ja, eller…
El bad mig om det.
Hon beställde den. Hon sa åt mig vad jag skulle rita.
Men poängen är…
Det är du som är vår ledare. Du vägleder och inspirerar hela gruppen.
Och på vapenskölden syns ett hjärta.
Jag vet att det är uppenbart, men kärleken sammansvetsar oss.
Utan den skulle vi falla samman.
I synnerhet El.
De senaste månaderna har hon varit så vilsen utan dig.
Hon är så annorlunda jämfört med andra, och…
När man är annorlunda händer det
att man känner sig som ett misstag.
Men med dig känner hon sig inte som ett misstag.
Du får henne att må bättre, och då orkar hon kämpa vidare.
Om hon var elak mot dig eller verkade stöta bort dig,
så var hon rädd att förlora dig, precis som du är.
Om hon ändå skulle förlora dig, vill hon nog få det snabbt överstökat.
Som att dra av ett plåster.
Ja, El behöver dig, Mike. Det kommer hon alltid att göra.
Tror du?
Ja.
Efter attacken
hamnade du i koma.
Precis som Ett, hade du pressat dig för hårt.
Det knäckte dig nästan.
Men där upphör era likheter.
Vad du uppvisade den dagen
var mer än vad jag nånsin föreställt mig.
Det var nåt jag bara drömt om.
Men när du vaknade,
hade nåt försvunnit.
Dina minnen,
samt vad du hade upptäckt inom dig själv den dagen.
Men jag visste då, precis som nu,
att dina krafter inte var borta.
Det behövdes bara en gnista.
Men den dagen väckte du nåt annat till liv:
En port till en annan värld.
Och jag trodde alltid att Henry gömde sig där i mörkret.
Då var jag inte säker, det var bara en känsla.
Men nu vet jag.
Han har tagit tre offer hittills.
När jag såg ögonen, visste jag att det var han.
Han skickade ett budskap om att han var tillbaka.
Då sökte jag upp dig.
Mina vänner.
Vi har inte vågat ta kontakt, men såvitt vi vet är de i säkerhet.
Jag tänker inte ljuga för dig.
Dina vänner är i stor fara.
För varje offer Henry tar,
naggar han på barriären som finns mellan våra världar.
"Naggar"?
Föreställ dig att barriären mellan våra världar är en…
…dammbyggnad.
Och Henry skapar sprickor i den.
Sprickor i dammar skapar tryck.
Utan tillsyn
byggs trycket upp mer och mer.
Så småningom nås bristningsgränsen.
Då brister dammen.
Och när det händer,
går Hawkins under.
Det där gick ju bra…
Du lindade in det varsamt, precis som vi hade sagt.
Inte alls ödesdigert.
Han visade mig saker som inte har hänt än.
Fruktansvärda saker.
Jag såg ett mörkt moln sprida sig över Hawkins.
Centrum stod i brand.
Döda soldater.
Och en…
…enorm varelse med…
…öppet gap. Men den var inte ensam.
Monstren var så många.
En armé
som var på väg mot Hawkins och våra bostadsområden.
Våra hem.
Och sen…
…visade han mig min mamma.
Och Holly.
Mike.
Och de…
Allihopa var…
Okej, men…
Han försöker bara skrämma dig, Nance.
Eller hur? Alltså…
-Det är inte på riktigt. -Inte än.
Men det var inte bara det.
Han visade mig portar.
Fyra portar.
Som sprider sig över Hawkins.
Och portarna…
De såg ut som den utanför Eddies trailer, men de slutade inte att växa.
Men det var inte Hawkins i Upp och ner.
Det var vårt Hawkins.
Vårt hem.
Fyra slag.
Vecnas ur.
Det slår alltid fyra gånger.
Exakt fyra.
Jag hörde dem också.
Han har förmedlat sin plan hela tiden.
Fyra offer.
Fyra portar.
Världens undergång.
Om det stämmer…
…återstår bara ett offer.
Åh, herregud.
Ring igen.
-Fick du svar? -Nej. Det tutade upptaget.
-Du kanske slog fel nummer. -Nej.
Vad vet jag?
-Hon vet hur en telefon funkar. -Fast hon kan ha slagit fel nummer.
-Samma sak igen. -Hur kan det vara möjligt?
Joyce ringer hela tiden i jobbet. Mike klagar jämt på det.
Ja, men det har tutat i upptaget i vadå, tre dagar nu?
Det kan inte vara på grund av Joyce. Det måste ha hänt nåt.
Hon har rätt. Det kan inte vara en slump.
Vad som än händer i Lenora, så måste det ha med det här att göra.
Men Vecna kan inte skada dem.
Inte om han är död.
Vi måste ta oss tillbaka till Upp och ner.
-Vänta, va? -Nix.
-Tänk igenom det. -Tänka igenom vadå?
-Vi tog oss knappt ut. -Vi var inte förberedda.
Men den här gången tar vi med oss vapen och skydd.
-Vi letar upp hans näste och dödar honom. -Eller så dödar han oss.
Du överlevde för att han ville det. Han är inte rädd för oss.
Av goda skäl.
Vi hade fel om Vecna, Henry, Ett…
Vad kallar vi honom nu?
-Ett. -Vecna.
-Henry. -Okej.
Vi vet nåt nytt om Vecna/Henry/Ett. Han är ett nummer, som Elva.
Fast han är en ond, barnamördande version med dålig hy.
Poängen är att han är väldigt mäktig.
Han kan vända oss ut och in. Det är inte schysst.
Så varför slåss schysst?
Ja, han är som Elva, men det ger oss ett övertag.
Vi känner till hennes styrkor och svagheter.
Svagheter?
När El gör sina mentala resor, hamnar hon i ett transliknande tillstånd.
-Detsamma gäller Vecna. -Det förklarar vad han gjorde på vinden.
Precis. När han ger sig på nästa offer, är hans kropp nog försvarslös på vinden.
Försvarslös? Fladdermusarmén, då?
Ja, vi måste ta oss förbi dem. Vi måste distrahera dem.
-Hur ska vi göra det? -Ingen aning.
Men utan dem har han ingen chans.
Det blir som att dräpa Dracula sovande i sin kista.
Det låter bra, men det finns inget samband mellan Vecnas offer. Inte vad jag kan se.
Vi vet inte när eller vem han attackerar härnäst.
Jo, det vet vi.
Jag känner fortfarande av honom. Jag är fortfarande märkt.
Fördömd.
Jag fimpar Kate Bush och riktar hans fokus mot mig igen.
Max.
Det får du inte. Då dödar han dig.
Jag har överlevt förut.
Jag kan göra det igen.
Jag måste uppehålla honom så länge att ni hinner ta er upp på vinden
och hugga av honom huvudet,
spetsa hans hjärta eller spränga honom i luften.
Jag struntar faktiskt i hur ni dödar det aset, men…
Vad ni än väljer…
Hur ni än gör…
…så missa inte.
Din jävel.
Sayonara!
Åh, herregud!
Den jäveln!
-Gick det bra? -Ja.
-Mår du bra? -Bra? Jag mår jättebra!
Inget kickar igång dagen lika bra som att rymma från ett fängelse.
Faran är inte över än. Mitt folk är inte nådiga mot rymlingar.
-De lär jaga oss. -Vi hade inte tänkt att stanna kvar.
-Var är planet ni kom hit med? -Det kraschade.
-Kraschade? -Hans fel.
Ett varningens ord, Jim.
Han där är halare än en ål som doppats i babyolja.
Lita inte på nåt han säger.
Tungan. Jag känner inte tungan.
Vi måste ta oss tillbaka till USA. Kan du ta oss till ett annat plan?
Nu?
Vill du ha Yuris hjälp
fast du släpade honom genom en tunnel full av skit?
Jag kunde ha berättat att vi var på väg åt fel håll.
Din neandertalar…
Vakta tungan, annars gnuggar jag den här mot skosulan.
Och sen kör jag ner den i din hals.
Gör det, du.
Men då kommer ni inte ut ur mitt land vid liv.
Så du kan hjälpa oss ut.
För ett glas vatten, ett varmt ångbad…
…och en decimeterhög bunt amerikanska dollar
flyger Yuri er till månen.
Om du ställer fler krav, din opålitliga mudak,
pryder jag biltaket med din hjärna.
Varför är du så arg, kamraten?
Du har säkerligen haft några tuffa dagar, men du är fri nu.
Allt ordnar sig. Det slutar lyckligt för alla.
Inte det?
För dig beror det på vad du svarar, kamraten.
Hjälper du oss till Amerika?
Ja…
…eller nej?
Titta här: Krigszonen.
Jag har varit där. Det är enormt.
Där finns allt man behöver för att döda det ena och det andra.
Har låtsas-Rambo vapen så att det räcker? Är det en granat? Är det ens lagligt?
Ja, som tur är för oss. Och det ligger strax utanför Hawkins.
Så länge vi undviker huvudvägarna, slipper vi poliser och arga bondlurkar.
Om vi vill slippa arga bondlurkar,
ska vi nog undvika nåt som heter Krigszonen.
Jag håller egentligen med, men vi behöver vapen.
-Det är värt risken. -Jag håller med.
Men hinner vi? Att cykla dit och hem tar en hel dag.
-Vem säger att vi ska cykla? -Har du en bil?
Inte direkt en bil, Steve.
Och den är inte precis min, men…
…den duger.
Du, har du en skidmask, en bandana eller nåt i den stilen?
Snacka om att kvävas.
Kom nu.
Hur har du lärt dig det där?
Medan andra pappor lärde sina barn att fiska eller lira boll,
lärde min farsgubbe mig att tjuvkoppla.
Jag lovade mig själv att inte bli som honom,
men nu är jag efterlyst för mord och snart också bilstöld.
Jag lever verkligen upp till namnet Munson.
Eddie, jag vet inte om jag vill att du ska köra.
Jag startar bara kärran. Harrington får köra den.
Eller hur, tuffingen?
Vad fan!
Hallå! Öppna dörren!
Hallå!
De har låst dörren.
Fan! Fort.
Det är bara en bil.
Håll i er!
Herregud, kör!
-Kör, Steve! -Kör!
-Fan också.
De ser jävligt arga ut.
Det är inte varje dag man förlorar såväl hem som bil.
Håll i er!
Fan!
De där!
Stoppa dem!
Gode Gud!
Okej.
Jag såg mina vänner. Ni sa att de var i säkerhet.
-Det är de inte. -Oj, okej.
Lämna oss i fred.
Snälla.
En sak i taget.
Vi tänker inte låta nåt hända dina vänner. Det ska jag personligen se till.
Såg du var de var?
De var hemma hos Max.
De tänker döda honom. Döda Henry.
Okej.
Har Max ett efternamn?
Max Mayfield.
Då gör vi så här:
Jag har folk i Hawkins som jag skickar hem till Max Mayfield.
-De stoppar honom… -Henne.
De stoppar henne och de andra
från vilken dum men välment plan de än må ha.
Nej, skicka inte dit dem. Skicka mig.
Dina vänner är inte klara för strid, Elva.
Inte du heller.
Du måste förstå en sak:
När Ett dödar, så gör han mer än så.
Han förintar.
Han tar allt från sina offer.
Allt de är och allt de nånsin kommer att vara.
Deras minnen och färdigheter.
Vi vet inte var han har varit under åren.
Men om han har överlevt så här länge,
måste vi utgå från att han har blivit starkare.
Att underskatta honom och förhasta sig vore väldigt farligt.
Jag vill inte göra dig ledsen, Elva. Vad du har åstadkommit är ett mirakel.
Du var bruten, men nu har du lärt dig att gå igen.
Men för att stoppa Ett, måste du göra mer än att bara gå.
Mer än att springa.
Du måste flyga.
Och du är inte redo.
Mina vänner behöver mig.
-Jag kan stoppa honom igen. -Tyvärr, men det kan du inte.
-Det är omöjligt. -Inget är omöjligt.
Jag ringer Stinson. Hon känner folk på Nellis två timmar bort.
Om vi skyndar oss, är vi i Hawkins ikväll.
-Det vore ett misstag. -Att vänta är ett större misstag.
Tänk om Ett gör sitt nästa drag innan vi hinner reagera.
-Vad är då poängen med det här? -Vi får ta den risken.
Vad hände när vi pressade henne förut? Jo, hon lyfte en fem ton tung tank.
-Du vet inte vad han är kapabel till. -Det kan vara du som överskattar honom.
Men det spelar ingen roll. Valet är inte vårt.
Det här är inget fängelse.
Vi visar henne vad vi har att erbjuda,
och sen väljer hon om hon vill stanna eller gå.
Eller hur?
Tyck vad du vill,
men just nu står hon här framför oss och gör ett val.
Är du säker på det här?
Okej. Packa då dina saker och ta farväl.
Hur är den att köra?
Inte så illa.
Med tanke på att det är ett…
…hus.
Det må vara…
Det må vara fånigt, men sanningen är…
Jag har alltid drömt om att ha en stor familj.
Och då menar jag en hel Harrington-kull.
Fem eller sex barn.
-Sex? -Ja, sex små knattar.
Tre flickor och tre pojkar.
Och om somrarna föreställer jag mig att hela familjen…
Vi kunde packa våra förnödenheter i en bil som den här och…
…åka ut och se landet.
Klippiga bergen, Grand Canyon, kanske Yellowstone.
Till slut hamnar man i en kuststad i Kalifornien och stannar där en vecka.
Och lär sig surfa, typ.
Det låter trevligt.
-Tycker du? -Ja.
Förutom det där med sex barn. Det låter som en mardröm.
Om jag ändå fått chansen att öva…
Okej, visst.
Det är realistiskt.
Du.
Jag har tänkt på en sak.
Två av Vecnas tre offer träffade ms Kelley, eller hur?
-Ja. -Precis.
Därför är chansen stor att Vecna ger sig på ännu en elev.
Vi borde se om det står nåt om huvudvärk, näsblod och mardrömmar i journalerna.
Vi hittar hans nästa offer och spanar utanför huset…
Sluta, Lucas. Vi har inte tid med det.
Och även om vi hade haft det, även om planen skulle ha funkat,
utsätter vi en främling för fara.
En främling som inte vet vad som väntar.
Men det gör jag.
Han använder mina minnen emot mig.
Men…
…bara de mörkaste.
-Precis som för Chrissy och Fred. -Just det.
Han verkar bara se mörkret i oss.
Så jag får springa åt andra hållet.
Mot ljuset.
Där kanske han inte hittar mig.
Hur hade du tänkt att göra det?
Jag vet inte riktigt.
Men det är mina tankar.
Och inte hans.
Jag borde kunna kontrollera var jag är. Jag behöver bara stöta bort honom.
Jag måste hitta ett lyckligt minne och gömma mig där.
Gömma mig i ljuset.
Har du ett minne i åtanke?
Ja.
Ett minne från när jag var…
…som lyckligast.
Var jag där då?
Värst vad malligt.
Men ja.
Det kanske du var.
Visst, men om du börjar sväva, så får Kate Bush rycka in.
-Okej? -Okej.
-Vi säger så. -Vi säger så.
Kom, den här vägen.
Om jag märker att du har nåt i kikaren, dödar jag dig på fläcken.
Faktum är att jag gärna hittar ett skäl att göra det.
Råkar du vara en papegoja? För du säger samma sak hela tiden.
Du satt i samma cell som den här slöa typen,
men du tog inte chansen att kväva honom.
Vacker, va?
Jag hoppas att det är ett dåligt skämt.
Du sa att du hade ett plan.
-Ett plan! -Nej. Jag sa att jag kunde flyga hem er.
Och Katinka kan flyga hem dig, lilla stackare.
Hon är uppkallad efter min första älskarinna.
Katinka hade också vackra, runda skinkor.
Ungefär så här.
Vi kommer inte till Amerika i den där.
Varför inte?
Om vinden inte är för stark och dina vänner inte skjuter ner oss,
tar vi oss till kusten.
Där, medan vi tankar,
näckar vi i det iskalla vattnet och tvättar bort smutsen.
Sen flyger vi resten av vägen. Allt slutar lyckligt.
Hur långt har Katinka flugit som längst?
För mig är hon fortfarande oskuld.
Men inte riktiga Katinka. Gud, nej.
Inte den Katinka, men denna Katinka är i princip orörd.
Men hon lär sväva högt när hon väl får chansen.
Hon ska bara fixas till lite först.
Jag varnade dig, Jim.
Okej… Skjuter jag honom nu eller senare?
Owens, då?
Han måste ha kontakter eller spioner här som kan hjälpa oss.
Kan vi göra det?
Kan vi ringa till USA?
Hallå där, fröken.
Jag vill ringa ett samtal till en sjuk släkting i Förenta staterna.
Ja, numret är…
Numret?
Det är 775…
…305…
…3450.
-Vad gör du? -Hur tror du att det fungerar?
Först ringer de numret och sen ringer de upp oss.
Hur lång tid tar det?
Fem minuter, fem timmar eller fem dagar. Vem vet?
När de väl ringer upp, så utgå från att KGB avlyssnar samtalet.
Så…
…prata gärna i kodspråk.
Om ni säger fel sak,
dras de till oss som flugor till skiten.
Välkomna till Sovjetunionen.
KRIGSZONEN
Vi som skulle undvika arga bondlurkar…
Jag tycker att vi snor oss.
-Ja. -Jag håller med.
-Hur många behöver vi? -Fem eller sex.
Tänker du bara stå här och glo?
Håll käften.
Du skrämde mig.
-Oj! Tänker du spreja den på mig? -Om det håller dig i styr, så ja.
Se! Det var inte så läskigt.
Robin.
Vem var det?
En från orkestern.
Vad kostar den?
Den kostar 120,99 dollar, men du får 20 hagel på köpet.
Får jag titta närmare på den här fina .357:an, tack?
Självklart.
-Här har du, grabben. -Tack.
Nancy Wheeler.
-Tänk att man springer på dig här. -Tja, du vet, det är…
…oroliga tider.
Jag…
…beklagar det som hände Chrissy.
Vill du ha ett råd?
Hagelgevär duger nästan bara att skjuta småfåglar med.
De är kraftfulla, men räckvidden är låg.
Du kommer att bli tvingad till närstrid.
Då är det enkelt att greppa pipan
och rikta bort den.
Du ser så nervös ut.
Som sagt…
Tiderna är oroliga.
Och din bror…
Råkar han vara här också?
-Mike? -Ja.
Nej.
Jag undrar eftersom han…
-Han är väl med i Hellfire? -Jag vet inte vad du pratar om.
Och hans vänner?
Är de också här?
Kan du släppa taget?
Släpp taget.
Vad fan tar så lång tid?
-Vad är det? -Vi måste dra.
-Dina gamla vänner är här. -Fan också.
-Kör! -Jag ska! Sätt er!
-Det ska vara till höger. -Det finns ingenting här.
Redan framme?
-Redan? Det har gått nio timmar. -Det måste vara här i närheten.
Vad är det vi letar efter?
-En sorts anläggning. -Ett stängsel, en byggnad.
Minsta livstecken.
Sedan när är Nina en byggnad och inte en liten brud?
-Det låter som en liten brud. -Det är det inte.
Det vore svårt att se en brud i öknen.
Hur kan han fortfarande vara hög?
-Hittar du verkligen? -Ja.
-Med all säkerhet? -Ja.
Koordinaterna kanske inte stämmer.
-Ifrågasätter du Suzie? -Hon är ett geni.
-Genier begår misstag. -Inte hon.
Om bruden är liten nog, får hon plats bakom ett litet träd.
Sluta!
Aj.
-Vad gör du? -Jag stannar innan vi kör mer vilse.
-Ge mig koordinaterna. -Okej.
Longituden är 116 grader, 5 minuter och 17…
Inte så fort.
Nina!
Nina.
Nina?
Nina!
Himmel och pannkaka.
Flytta fingret nedåt. Rakt…
-Det var som jag sa. -Men det stämmer inte.
Hörni, hallå!
Snubbar!
Herregud.
Kom och kolla in det här!
-Vad är det? -Ni tror mig bara om ni ser det.
Kom igen! Skynda! Öka!
Okej, jag har inte hittat en liten brud vid namn Nina,
men minsta livstecken, sa du.
Ja.
Då så…
Det här är inga vanliga hjulspår, mina bröder.
Se hur breda däckmönstren är.
De är riktigt feta, och ni vet vad det betyder.
Militären.
Vi måste dra.
Jag skulle inte göra det om hon inte var redo,
men vi har inget annat val.
-Tycker du det? -Nej.
Precis.
-Men det kan dröja. -Var så snabb du kan.
Det tar oss två timmar att komma till Nellis.
Ellen, en sak till.
Skickar du hem nån till Max Mayfield?
Det finns några ungdomar där som behöver tittas till.
Ellen? Hallå?
Sam? Hallå?
Varför så snopen, doktorn? Vi vill bara prata.
Nej, vänta!
Nej!
Vad…
Du får inte gå, Elva.
-Var är dr Owens? -Han har ändrat sig.
Jag vet att du vill till honom,
och jag kan inte stoppa dig från att bryta upp den där dörren.
Men om de hör att du är på väg, dödar de honom.
Ensam kommer du aldrig att hitta dina vänner.
Nu gör vi så här:
Vi två ska slutföra vårt arbete.
När jag tycker att du är redo, återvänder vi till Hawkins tillsammans.
Som pappa och dotter.
Varför gör du så här?
-Det finns inget annat val. -Jo, det gör det.
Men bara ett är det rätta.
-Fattar du rätt beslut? -Jag försöker göra det.
Fattade du rätt beslut mot mamma?
Fyrtiofem.
Hon var sjuk, Elva.
Hon var en fara för sig själv och andra. Hon sköt en man på sjukhuset.
På sjukhuset?
Nej.
I fängelset.
Jag har alltid agerat för ditt eget bästa. För att skydda dig.
Och Henry?
Du höll Henry fången i labbet med de där barnen.
Var det för vårt eget bästa? Var det rätt beslut?
Jag anade inte vad Henry skulle göra.
Jag brydde mig om dig. Jag älskade dig och de andra.
-Henry också? -Ja.
Jag försökte hjälpa Henry och förstå mig på honom.
Jag brydde mig om honom.
Trots vad…
…han gjorde?
Ja.
Jag visste att jag hade svikit honom.
I morse…
…sa du att du trodde att han har varit vid liv i mörkret.
Var det därför jag letade i mörkret?
Letade jag efter Henry?
Nej.
Vi koncentrerade oss på sovjeterna. Det vet du.
"Ibland talar pappa inte sanning."
Henry sa så.
Litar du på Henry nu?
Han som har manipulerat dig som en marionettdocka?
Det var du som släppte honom fri från sitt fängelse.
Du.
Nu är du arg på dig själv och tar ut din ilska på mig.
-Du riskerar allt. -Nej.
Nej, du gör det.
Du riskerade allt. Du ljög. Du fick mig att leta efter honom.
Porten.
Hjärnruskaren.
Så många har dött.
Och det är ditt fel.
Du kunde inte sluta. Du kunde inte släppa taget om honom.
Jag kom hit för att ta reda på vem jag är.
För att se om jag…
…är monstret.
Pappa!
Men nu vet jag sanningen.
Det är inte jag.
Det är du.
Du…
…är monstret.
Nu tänker jag öppna den där dörren och ta mig härifrån
tillsammans med dr Owens.
Jag dödar dig om du försöker stoppa mig.
Snart får du veta sanningen.
Är det där lagligt?
Det är faktiskt ett brott.
Precis.
Men det garanterar…
…att jag inte missar.
-Hur verkar den? -Lätt men tålig.
Dödlig.
Men pålitlig.
Hör på mig.
Eddie den bannlyste kommer aldrig att lägga benen på ryggen igen.
Du är klar för fladder-fajt, du.
Hajar du?
Fladder-fajt.
Fladdermöss.
Inte? Jag trodde att mina skämt var bra.
Vad gör du?
Din jävel!
Inga kalsongryck!
Var alltid dig själv, Dustin Henderson.
Lovar du det?
Jag tänkte inget annat.
Vad bra.
-Bra. -Bra.
Jo, hörni…
Hur går det med spjuten?
Vänd på tumjäveln.
Va?
Den är för lös, Lucas.
Det är ingen basketmatch där domaren blåser av om man tappar skon.
Bara så att du vet, tappade jag inte skon.
Bara så att du vet,
är det svårt att tappa skon när man är avbytare.
Trots det var du och såg varje match.
Förutom den viktigaste. Våra föräldrar tvingade mig.
Skitsnack. De kan inte tvinga dig till nåt.
Trots att du är en sopig avbytare, så är du ändå min brorsa.
Det är ett faktum.
-Det hänger inte ihop. -Vadå?
Det där var Dan Shelter. Han gick ut skolan för två år sen.
-Än sen? -Han går alltså i högskolan nu.
Så han var här under lovet.
Häftigt drag lämnades tillbaka för cirka en vecka sen.
Om hon inte har en okänd kåtbock till bror,
vilket är mycket möjligt…
Eller så gillar hon Judge Reinhold…
-Steve. -Nej…
-Vad är det? -Jag bryr mig inte.
Varför gör du det med tanke på allt som pågår?
Ärligt talat är det ett perfekt tillfälle att få mattan undanryckt.
Om världen ändå ska gå under, är mitt kärleksliv inte särskilt viktigt.
Visst.
Jag förstår vad du menar, men…
…jag känner hopp.
-Allt slutar inte lyckligt. -Tro mig, jag vet.
Jag syftar inte på förlorad kärlek.
Men jag…
Jag känner en jobbig,
gnagande oro som säger mig…
…att det faktiskt kan sluta illa.
Borde vi inte göra det här?
Vi är ett gäng galna dårar, men…
…vem ska annars stoppa honom?
Vi måste väl ändå försöka?
Ja.
Skål för att döda Vecna.
Snedstreck Henry.
Snedstreck Ett.
Det är en försiktighetsåtgärd.
Min avsikt är inte att använda den.
Jag hoppas verkligen att våra bråk tillhör det förflutna.
Jag vet. Du är arg på mig.
Men det var enda sättet.
Det bästa sättet.
-Vad är det som händer? -Det är Sullivan. De har hittat oss.
Framåt!
Tre, två, ett!
-Backa! -Sätt fart!
-Framåt! -Fort!
-Få ut dem! -Vi hinner inte.
Evakuera genast!
Framåt!
Redo, skjut!
Elva, vi måste gå.
-Vad händer? -De tänker döda dig.
-Klart! -Klart!
Sök i grupper om två.
-Hicks, ta övervåningen. -Uppfattat.
Tomt!
Sir?
Ni vill nog se det här.
Ser man på.
Vad har hänt här?
Bråkar mamma och pappa?
Okej.
Ska vi försöka igen?
Var är flickan?
Och vart är du på väg?
-Sikta längre fram. -Uppfattat.
Där föll han.
Victor-Two-Sierra, detta är Charlie-Lima-Golf. Hör du mig?
Victor-Two-Sierra här, kom.
Vi har målet i sikte. Jag ber om tillåtelse att skjuta, kom.
-Det behöver inte bli så här. -Det är över, Sam.
Vänta! Jag kan få henne att hamna i koma.
En konstgjord koma. Vi har de läkemedel som behövs här.
Då får vi se om morden fortsätter att ske.
Om de upphör, får du dra ut kontakten. Jag kan faktiskt göra det själv.
Men om du har fel… Då behöver vi verkligen henne.
Jack.
Gör inte så här. Jag ber dig.
Skjut.
Din jävel!
Nej! Din jävel!
Det är grönt. Skjut.
Civila klockan fem.
Vad fan?
-Där är hon! -Var då?
-På marken! -Vad gör de där snubbarna på marken?
-Är det blod? -Fan!
Victor-Two-Sierra, civila är på väg hitåt.
Ignorera dem. Döda flickan.
Uppfattat. Ignorera och skjut.
Där är du.
-Vad gör du? Flyg stadigt. -Det är nåt som är fel.
Herregud.
Vad fan!
Helvete!
Det funkar inte!
Fan!
-Fan! -Helvete! Jag tappar taget!
Fan också!
Elva!
Elva.
Mike.
Är det verkligen du?
Ja, det är det.
-Jag är här. -Okej.
Alla är här.
Jävlar.
Jävlar!
Elva.
Mår du bra?
-Jag mår bra. -Okej.
Hörni, vi måste iväg.
Du måste härifrån.
Pappa.
Elva.
Du ska veta att jag är stolt över dig.
Väldigt stolt.
Du…
…är min familj.
Mitt barn.
Allt jag har velat är att hjälpa dig.
Och skydda dig.
Allt jag har gjort…
…har varit för din skull.
Jag vill att du förstår det.
Säg att du förstår det.
Snälla.
Hej då, pappa.
-Vi måste till Hawkins. -Ja. Vi ska dit.
-Men du måste i säkerhet. De är efter oss. -Nej, vi måste dit ikväll.
Vi hinner inte det. Det är 320 mil dit.
Vi måste. Annars kommer de att dö.
Vilka då?
El, vilka då?
Undertexter: Viktor Hessel